MANUÁL
PRO TEKTOGRAMATICKÉ ZNAČKOVÁNÍ

Eva Hajičová, Jarmila Panevová a Petr Sgall

ve spolupráci s A. Böhmovou, M. Ceplovou a V. Řezníčkovou

verze II

prosinec 2000

OBSAH
ÚVOD: Tři úrovně značkování Pražského závislostního korpusu	4
1. SPECIFIKACE TEKTOGRAMATICKÝCH ZNAČEK	5
1.1 Charakteristika tektogramatických stromů	5
1.2 Seznam tektogramatických značek	6
a) MORFOLOGICKÉ GRAMATÉMY	6
b) FUNKTORY	8
c) FUNKTORY PRO KOORDINACI, APOZICI A VSUVKU	11
d) SYNTAKTICKÉ GRAMATÉMY	12
e) LEXIKÁLNÍ ČÁSTI ZNAČEK	15
2. PŘEKLAD ANALYTICKÝCH STROMŮ NA TEKTOGRAMATICKÉ	16
2.1 Automatická procedura úpravy stromů	16
2.1.1 První fáze automatické procedury	16
2.1.2 Druhá fáze automatické procedury	20
2.1.3 Budoucí rozšířená verze automatické analýzy	21
2.2 Ruční převádění na tektogramatické syntaktické struktury	22
2.2.1 Jak převádět morfologické gramatémy	22
2.2.2 Jak přiřazovat funktory a syntaktické gramatémy	23
Úvodní poznámky	23
Problémy spojené s valencí slovesa	24
K časovým funktorům	24
Věty bez řídícího slovesa	24
Apozice	25
Přímá řeč	25
K číslovkám	25
K tzv. odkazovacím slovům	25
K funktorům u substantiv	26
K nepravým předložkám	27
Syntaktické gramatémy	27
K frazémům	27
Ke koordinaci	27
2.2.2.1 Koncovky (pády, infinitiv, příslovce)	27
2.2.2.2 Předložky (pravé i nepravé)	29
2.2.2.3 Podřadicí spojky a spojovací výrazy	34
2.2.2.4 Shoda se substantivem	36
2.3 Lexikální části značek	37
(a) Gen(eral participant)	37
(b) on, ona, ono, oni, ony, ona	39
(c) Neg	39
(d) Rematizátory	39
(e) Spojky (přesněji částice)	39
(f) Zájmena “náladová”	39
(g) Složená vlastní jména	39
(h) Emp, Cor a se_Recp	40
2.4 Koordinace, apozice a vsuvka	40
Apozice	40
Vsuvka, parenteze	41
2.5 Elipsy	41
A. KDY A KAM SE DOPLŇUJE	41
A.1. Kdy se doplňuje uzel	41
A.2. Kam se dává	43
B. KDY SE DOPLNÍ ZÁJMENO, KDY lema N, V, A: obecné zásady	43
B.1. Doplnit lexikální jednotku N, V, A	43
B.2. Nulou vyjádřený všeobecný aktant Gen	45
B.3. 'Control'	46
B.4. Doplnit jen zájmenný, anaforický element	48
B.4.1. Nulový podmět	48
B.4.2. Elidovaný vypustitelný obligatorní aktant	48
B.4.3. Nevypustitelný obligatorní aktant	48
B.4.4. Doplní se zájmenný uzel	48
B.4.5. Vynechaná pronouns of laziness	49
C. Poznámky k složitějším příkladům	49
2.6 Koreference	49
A. Textová	49
B. Gramatická koreference	51
3. AKTUÁLNÍ ČLENĚNÍ (AČ)	52
ZÁVĚREČNÁ POZNÁMKA	57
PŘÍLOHA A: SEZNAM PŘÍSLOVCÍ (NEÚPLNÝ)	58
LITERATURA	62

ÚVOD: Tři úrovně značkování Pražského závislostního korpusu
	Tento manuál uvádí do práce na syntaktickém značkování “Pražského závislostního korpusu” (dále PZK). Po stručném uvedení obsahuje seznam užívaných symbolů (odd. 1.), charakteristiku automatické procedury zpracovávající gramatémy (odd. 2.1) a návod dalšího, zatím manuálního, převádění morfématických a analytických dat na tektogramatickou rovinu. Odd. 2.2.1 se týká morfologických gramatémů a další oddíly (2.2.2 - 2.6) budou pro většinu anotátorů nejdůležitější, protože se zabývají funktory a syntaktickými gramatémy. V závěrečném odd. 3 pojednáváme o aktuálním členění věty.
	Anotace PZK, budovaného na základě Českého národního korpusu (vytvářeného v Ústavu Českého národního korpusu na FF UK vedeném prof. dr. F. Čermákem, DrSc, ve spolupráci s několika dalšími vědeckými pracovišti) je koncipována jako tříúrovňový systém značek (Hajič, Hajičová & Rosen 1996; Hajič & Hajičová, 1997); jednotlivé úrovně lze charakterizovat takto:
(i) morfématické značkování, zachycující relativně desambiguované hodnoty morfématických kategorií (vedle toho jako výsledek morfématické analýzy jsou morf. anotace, tj. úplné soubory hodnot jednotlivých tvarů, bez desambiguace: např. dobrým má v anotaci “I.SG nebo D.PL”, ale jako značka se vybírá jedna z obou možností pro daný kontext);
(ii) syntaktické značky na tzv. analytické úrovni, zachycující funkce jednotlivých slovních tvarů tak, jak jsou vyjádřeny v povrchové podobě věty;
(iii) syntaktické značky na tektogramatické úrovni, zachycující tzv. hloubkovou (významovou, tektogramatickou) strukturu dané věty, tj. její vlastní syntaktickou stavbu.
	Úroveň (i) je podrobně popsána především v pracích Hajič & Hladká (1997; 1998). Analytická syntaktická úroveň je charakterizována např. v pracích Hajič (1998), Hajič, Hajičová, Panevová a Sgall (1998); Hajičová, Panevová a Sgall (1998); Hajič a Hajičová (1997); byl připraven i manuál pro ruční analytickou anotaci (Bémová a kol. 1997).

1. SPECIFIKACE TEKTOGRAMATICKÝCH ZNAČEK
1.1 Charakteristika tektogramatických stromů
Tektogramatické stromy (angl.: tectogrammatical tree structure, TGTS) jsou založeny na pojmu závislostní syntaxe; značkování na této úrovni se řídí těmito zásadami:
	(a) uzel tektogramatického stromu reprezentuje autosémantické (významové, lexikální) slovo; koreláty synsémantických (funkčních, pomocných) slov jsou “připojeny” k autosémantickým slovům, k nimž “patří” (tedy pomocná slovesa a podřadicí spojky ke slovesům, předložky k substantivům ap.); výjimkou jsou souřadicí spojky, ty se v TGTS pojednávají obdobně jako v analytických stromech; nepracuje se tedy s dalšími dimenzemi pro koordinaci a apozici, zůstáváme u dvourozměrného stromu;
	(b) v případech vypouštění na povrchové rovině (elidovaných členů věty) se do tektogramatického stromu doplňují další uzly pro vypuštěné slovo;
	(c) na tektogramatické úrovni se nepřipouštějí neprojektivní struktury (řeší se přemísťovacími pravidly mezi tektogramatickým stromem a morfématickým řetězem);
	(d) ve stromu je vyznačen nejen směr závislosti na řídícím uzlu (závislost zleva - závislost zprava), ale uspořádány jsou rovněž sesterské uzly (odleva doprava).
	Výsledkem je opět závislostní strom. Ten se liší od teoreticky čistého tektogramatického zápisu ve zpracování koordinace (viz bod (a) výš) a v některých dalších bodech, viz níž.
	Předpokládáme, že bude zpracováno několik desítek “vzorových” TGTS (vz.s.; M. Ceplová, V. Řezníčková) s úplným značkováním. Další, velký soubor TGTS bude mít podobu tzv. základního či velkého souboru (v.s.; E. Buráňová, A. Bémová a další na základě automatické procedury A. Böhmové), ve kterém se prozatím upouští od zachycení některých dosud teoreticky a/nebo empiricky ne plně zvládnutých jevů, jak bude zřejmé z dalších výkladů (např. tu nebude úplné zpracování aktuálního členění, v některých případech se ponechá možný dvojí rozbor u funktorů aj.). 
Morfologické gramatémy budou ve v.s. zpracovány jen hrubě, v mezích první verze automatického převodu z analytické roviny; odvozují se tu “jednoznačně” z morfématických hodnot.
Transponované užití tvarů (prézens historický a prézens pro futuro, epistemická platnost Deontmod, singulárová platnost pluralií tantum ap.) ve v.s. nebude zachyceno. Ve vz.s. to vše má být.
Syntaktické gramatémy se automatickou procedurou připraví pro pozdější manuální zpracování tak, že synsémantické slovo a pád substantiva budou uloženy ve zvláštním atributu; ve v.s. to zatím zůstane tak, ve vzorovém bude zpracováno důkladně.
Pokud jde o SLOVNÍK, předpokládáme, že bude postupně vznikat doplňováním existujících podkladů zároveň se značkováním korpusu v jeho budoucích fázích. Počítáme s tím, že lexikální hesla budou kromě lemat a morfématických údajů obsahovat valenční rámce slov, ve kterých budou mj. aspoň elementární údaje o subkategorizaci (může-li doplnění s daným funktorem být N, V, A ap.).
Pozn.: Píšeme lema (ne lemma) jako dilema, komise aj., podle obecného pravidla, že pravopis zdrojového jazyka se ponechává jen ve slovech řídkých a úzce odborných; k těm lema a lematizace už nepatří.

1.2 Seznam tektogramatických značek
Uvádíme tu v přehledu soupis tektogramatických značek a stručné poznámky o důležitých bodech konverze z analytických značek do TGTS. Každá značka se skládá z označení vlastní lexikální hodnoty slova (zatím nečleněného) a z indexů, tj. hodnot atributů, roztříděných do dvou skupin, na gramatémy a funktory; gramatémy odpovídají především morfologickým kategoriím, funktory syntaktickým funkcím (k tomuto rozdílu srov. práce o funkčním generativním popisu, např. Sgall 1967, Panevová 1980, Sgall a kol. 1986). Pro názvy jednotlivých kategorií používáme anglické termíny a zkratky, aby byly v této fázi výzkumu srovnatelné s názvy uváděnými v našich anglicky psaných pracích o funkčním generativním popisu i o tektogramatickém značkování.
Hodnoty gramatémů a funktorů tady píšeme velkými písmeny (např. DEB), lexikální hodnoty specifických symbolů jen s prvním písmenem velkým (např. Neg pro negaci).
Technické symboly dodávané automaticky:
 ??? - hodnota zatím nebyla zpracována
 NA - atribut se v daném kontextu neuplatní, nevyplňuje (např. čas u substantiv)
 NIL - primární hodnota daného atributu (např.: nejde o přímou řeč, o citované slovo, o záporný syntaktický gramatém ACMP, REG)
a) MORFOLOGICKÉ GRAMATÉMY
a další symboly v obdobné pozici - ve v.s. budou jen ty, které zpracovává automatická procedura. Ve vz. s. budou všechny, nepočítá se tu s kategorií aktuálnosti.

kategorie (atribut)		hodnoty	zkratky  vysvětlivky		
Sentmod				ENUNC		oznamovací
					EXCL		zvolací (Tam jich bylo!)
					DESID		přací (kéž, ať, nechť...)
					IMPER		rozkazovací
					INTER		tázací
Verbmod				IND		indicative, oznamovací
					IMP		imperative, rozkazovací
					CDN		conditional, podmiňovací
Deontmod				DEB		debitive, muset
					HRT		hortative, mít (povinnost)
					VOL		volitive, chtít
					POSS		possibilitive, moct
					PERM		permissive, smět
					FAC		facultative, schopnost, dovést, umět,
dokázat + inf.
					DECL		declarative, bez modálního slovesa
Tense					SIM		simultaneous (přítomný, současný)
					ANT		anterior (předčasný, min.)
					POST		posterior (následný, bud.)
Aspect				PROC		processual (průběhový, nedokonavý)
					CPL		complex (komplexní,dokon.)
					RES		resultative (perf.: mám/je uklizeno)
Iterativeness - bude jen ve vz.s.:
					IT1		iterativní, opětovací
					IT0		neopětovací, jednorázový
Number				SG		singulár
					PL		(plurál, i rukama atp.)
Gender - jmenný rod (jen u substantiv a substantivních i substantivně užitých 
		zájmen)
					ANIM		mask. životné
					INAN		mask. neživ.
					FEM		všechna feminina
					NEUT		střední
Degrees of comparison		POS		positive
					COMP		comparative (2. stupeň)
					SUP		superlative (3. stupeň)
SPECIFICKÉ gramatémy a další symboly:
atribut:		hodnoty:	vysvětlivky							
tfa			T		kontextově zapojený uzel
					(míň dynamický než řídící, “daný”, nekontrastivní)
			F		kontextově nezapojený uzel(“nový”)
			C		kontrastivní T; dává se při neprojektivitě i bez 
					ní;
TFA bude ve vz.s., pro v.s. bude zpracováno zvlášť;
fw	function word, FW: Prep, Conjunction (u slovesa vedl. věty bude automatickou procedurou uložena spojka, u substantiva předložka)
phraseme		PHRi (i = povrch.číslo první části)
			NIL
quoted		QUOT		citované slovo
			NIL
ord	ordinal	“pořadové” číslo, s využitím desetinné tečky: vsouvá-li se elidovaný uzel mezi 1. a 2., dostane ORD 1.1, mezi 1. a 1.1 dostane 1.01 apod. - automaticky, už během vyplňování stromu
del 	deletion:
			ELID	elided, deleted: ve vnější podobě věty je elidován, 					nerozvitý
			ELEX	expanded deletion: vyznačuje, že antecedent je rozvitý, 				že k elidovanému lze doplnit něco z členů na něm 
				závislých
			EXPN	uzel není elidován, ale závisí na něm něco elidovaného, 
				co není třeba doplnit (zejm. při koordinaci, viz odd. 
				2.5)
			NIL	nejde o elidovaný uzel
antec		antecedent	funktor antecedentu u gramatické koreference
				nebo NIL
coref		coreference		lema antecedentu koreference nebo NIL
cornum	numb. of antec.	číslo antecedentu (ORD, viz výš)
corsnt	corefence & sentence
	PREV1-n	antecedent v předcházející větě (č.1 = věta
nejblíže předcházející)
	NIL		antecedent v rozbírané větě
dsp		direct speech
DSP	vrchol věty v přímé řeči s uvozovkami z obou stran
	DSPP 	d. sp., partial: vrchol první a poslední věty 
		v delší přímé řeči (uvoz. jen vlevo či vpravo)
	NIL	nejde o přímou řeč
	DSPI	přerušená přímá řeč
b) FUNKTORY
(jsou zde uvedeny nejdřív aktanty, pak volná doplnění, ta zásadně v abecedním pořadí):
Pozn.: V atributu funktor máme místo pro druhou možnou hodnotu: tam může být i otazník (označující nejistotu výběru prvního funktoru):
		PAT a DIR1 - nejistota: PAT nebo ODKUD?
		PAT a ? - asi PAT, ale nevím určitě
Druhé místo se má ovšem užívat co nejmíň.

u kořene (vrcholu) stromu:
kořen				SENT	vrchol nad řídícím slovem celé věty
(v jeho lematu je číslo věty)

u řídícího uzlu věty :
predikát			PRED	řídící sloveso věty
	denomination		DENOM	název (řídící slovo “věty”: substantivum
						v nominativu)
	vokativní věta		VOC	Jirko!
	vokativ aponovaný		VOCAT	Pojď sem, Jirko!
particle			PARTL	vrchol neslovesné věty vyjádřený
citoslovcem, větnou částicí (ano, ne)
empty verb			EV	řídící uzel neslovesné věty, není-li to
substantivum v Nom nebo Vok (Vodu!),
citoslovce nebo větná částice (ano, ne).
Lema je tady Emp, Dash (Mladost – radost)
nebo Colon (Dítě Kč: 8500; Doprava:Vlastní).

u sloves (někdy i u subst.):
AKTANTY (argumenty, participanty, vnitřní doplnění)
	actor/bearer		ACT	agens, hloubk. subjekt
	patient			PAT	patiens, hloubk. objekt
						prošli celý les (ale prošli lesem.DIR2)
	addressee			ADDR	adresát, komu
	effect			EFF	výsledek (zvolí kým, zač)
	origin			ORIG	původ, z čeho (ne odkud)
VOLNÁ DOPLNĚNÍ (adjuncts, free modifications)
	accompaniment		ACMP	doprovod (s, bez)
	aim				AIM	účel (aby, pro něco)
	attitude			ATT	postojové (s radostí, vhodně, právem)
	benefactive, -tory	BEN	benefaktiv (pro koho, proti komu)
	cause				CAUS	příčina
	comparison			CPR	porovnání (než, jako, stejně jako)
	complement (doplněk)	COMPL	závisí na slovese; viz odd. 2.2.2
	concession			CNCS	přípustka (ačkoli)
	condition			COND	podmínka reálná (jest)-li, jestliže, když,až
	confrontation		CONFR	konfrontace (zatímco, kdežto)
	counterfactual		CTERF	irreálná podmínka, kdyby
	criterion			CRIT	kritérium, měřítko (podle něj ve smyslu 
					“podle jeho slov”)
	difference			DIFF	rozdíl (oč)
	dir(ectional).1-from  	DIR1	odkud? (ale ne udělat co z čeho, to je ORIG)
	dir.2-which way		DIR2	kudy? prošli lesem (ale: prošli celý les 
						je PAT)
	directional.3-wh.to	DIR3	kam? (ale změnit nač.EFF)
	dependent part
   of phraseme		DPHR	část frazému, pro niž se žádný “pravidelný”
funktor nehodí (krážem v křížem krážem, se
slyšet v nechat se slyšet, ale na holičkách
v nechat na holičkách je LOC)
	ethical dative		ETHD	volný dativ, dativ sdílnosti (Děti nám
nechodí včas, Já ti mám knih!)
	extent			EXT	míra (velmi, trochu)
	heritage			HER	dědictví (po otci)
	intensification		INTF	navazovací element, “falešný podmět”, např. 
						To Karel ještě nepřišel? To prší. Ono táhne.
	intent			INTT	záměr: šel se koupat, poslali ho nakoupit
	locative			LOC	místo kde, např.: jednání uvnitř koalice
	manner			MANN	způsob (ústně; psát česky)
	means				MEANS	prostředek: psát rukou, na stroji, tužkou,
						pohnout rukou
(adverbial of)
	modality			MOD	asi, možná, i To je myslím zlé 
	 	 	 	 	 	(bez čárek) ap.
	norm				NORM	norma (ve shodě s, podle ve smyslu
						“podle pravidla”)
	reference to
	  preceding text		PREC	např. tedy, naopak, tudíž, totiž, také,
protože, když, jenže, taky a aj. (když nespojují klauze do souvětí,zejména na začátku věty)
	regard			REG	se zřetelem, bez ohledu na
	rhematizer			RHEM	i, také, jenom, nejen, vůbec, zároveň(-i)
	restriction			RESTR	omezení (kromě, mimo)
						POZOR! liší se od RSTR,to je
u přívlastků (viz níž: “jen u subst.”)
	result			RESL	účinek  (opálen do hněda, prsty ztuhlé, 
						že je nenarovná)
	substitution		SUBS	zastoupení (místo koho-čeho)
	temp. when			TWHEN	kdy? i loni, napřesrok,
						vstupuje v platnost dnem podpisu
	temporal: since when	TSIN	odkdy? od_té_doby_co, i
						od_těch_dob, od_toho_času_kdy
						platí ode dne podpisu
	temp. till		  	TTILL	dokdy? až_do, dokud ne, než
	temp. how long		THL	jak dlouho? četl půl
						hodiny, celou zimu,
						po_tu(_celou)_dobu/čas,
						dokud/pokud, za_dobu_kdy
	temp. for how long	TFHL	na jak dlouho? na dva dny,
na_dobu/čas_kdy na věky
	temp. how often		THO	jak často? často, mnohokrát
	temp. parallel,
	   contemporaneous	TPAR	během, zatímco, za celý
						večer (zápas), mezitím_co
temp. from when		TFRWH ze kdy:
Zbylo od Vánoc cukroví.
Z dětství si nepamatuji nic.
Vstupenka z pátku...
	temp. to when		TOWH  na kdy:
Přelož výuku na pátek.
Demonstrace je svolána
na šestou hodinu.
jen u substantiv:
	appurtenance		APP	přináležitost (čí, čeho)
	descriptive			DES	nerestriktivní přívlastek:
						zlatá Praha; kočky, patřící
k savcům,...
identity			ID	totožnost: pojem čas(u), parník Hradčany
(může to být i celá věta nebo infinitiv (jakožto názvy))
	material			MAT	'partitiv': hrnek čaje
	restrictive adjunct	RSTR	restriktivní přívlastek

Pozn.: ID a MAT jsou aktanty substantiv, ID je fakultativní, MAT je fakult. např. u sklenice, talíř, košík; při realizaci MAT jsou tato řídící jména užita jako “kontejnery”, při absenci MAT jsou to názvy předmětů. MAT je obligatorní např. u skupina, zbytek, část. APP je volné doplnění, ale u některých subst. je obligatorní (bratr, povrch, začátek).

c) FUNKTORY PRO KOORDINACI, APOZICI A VSUVKU
				funktor:	 lex. hodnota		

	conjunction		CONJ		slučovací: a, Comma (čárka), přičemž,
jak_tak, jednak_jednak
	disjunction		DISJ		vylučovací: nebo, anebo, specifické
od_přes_(až) do/k/po, ani, ani_ani
	gradation		GRAD		stupňovací: i, a také, ani
	adversative		ADVS		odporovací: ale, však, sice_ale
	consequence		CSQ		důsledek: a proto, a tak,
						takže, a tedy, pročež
	reason		REAS		důvod: neboť, totiž, vždyť
	apposition		APPS		apozice; je-li u ní AuxY (tj., totiž, Comma,
a to, jako: to bude lema)
	parenthesis		PAR		vsuvka bez syntaktického začlenění 
						do věty:,myslím, ,věřím,

d) SYNTAKTICKÉ GRAMATÉMY
(i) u aktantů:

ACT		NIL	 bezpříznakový konatel
		GNEG	 Není peněz, chleba.
		DISTR	 Na každé větvi viselo po jablíčku.
		APPX	 Na sta mušek rozžehlo si světla v trávě.
			 Přišlo tam na desítky odpůrců zákona.
		GPART	 Vody ubývá.
		GMULT	 Tam bylo lidí!
		VCT	 “Vlasto,” ozývalo se ze všech stran.

PAT		NIL	 bezpříznakový patiens	
		GNEG	 Neřekl mu ani slova. (ani má RHEM)
			 Ta vesnice nemá vody. (ale u chleba bude NIL)
		DISTR	 Dal každému dítěti po jablíčku.
		APPX	 Approximative: Roznesl na sto letáků.
		PNREL	 Byl tajemníkem (Relational predic.noun,
			 jen u spony), viz odd. (xiii) v 2.1
		GMULT	 Ten má knih!
		VCT	 Volali: “Vlasto!”

(ii) u volných doplnění:
místní a směrová (pád tu uvádíme jen jako pomůcku pro určení funktoru; není součástí symbolu):
LOC		DIR2			DIR3			DIR1		Poznámka
(Kde)		(Kudy)		(Kam)			(Odkud)
───────────────────────────────────────────────────────────────────────────
na+L		přes+Ak		na+Ak			z/s+Gen 	visí na zdi,
										leží na stole
v+L(na)	7,přes+Ak		do+Gen(na)		z+Gen   	v Praze i na
		(7=Instr)							Smíchově,
									   	do lesa i na
									   	Smíchov
u+Gen	 	podél/kolem+G	k+Dat	 		od+Gen
nad+Instr   nad+Instr	 	nad+Ak		(znad)
		přes+Ak
pod+Instr  	pod+Instr		pod+Ak		(zpod)
	 před+Instr			před+Ak    		(zpřed)
	 za+Instr			za+Ak	 		(zpoza)
mezi.1+Instr		mezi.1+Ak  		z+Gen		mezi více
										(among)
mezi.2+Instr		mezi.2+Ak		z+Gen		mezi dvěma
										(between)

Podrobněji u jednotl. předložek v odd. 2.2.2.2; tam jsou uvedeny i další předložky - uprostřed aj.
Na místo syntaktického gramatému u Loc a Dir píšeme (českou) předložku (malými písmeny), popř. s číselným indexem (je-li primárním vyjádřením pro více gramatémů; zkratka pádu se nepíše, vyplývá z funktoru). Ve vz.s. se vybírá primární předložka i tam, kde je na povrchu užita předložka jiná, v sekundární funkci, např. na Spořilově se zapisuje jako v. Primární předložkou se rozumí předložka z levého sloupce, takže do Prahy i na Spořilov bude mít DIR3.v, podél lesa bude mít DIR2.u, atd.

u temporálních určení:

TWHEN		NIL		když, až, kdykoli(v), v době/
				/okamžiku/chvíli, kdy(ž), lexikalizace
				 typu za kuropění/svítání, za Přemyslovců,
				 s příchodem, na odchodu, v chůzi, o sobotách
		AFT		(dříve) než, (předtím) než, před
		BEF		když, až, poté, co, po
		JBEF		(just before) jakmile, (hned) jak
		APPX		kolem/okolo poledne
		INTV		mezi šestou a sedmou/pondělkem a středou
THO		NIL		(vždycky) při (každém) příchodu
		BEF		(vždycky) po (každém) příchodu
		AFT		(vždycky) před (každým) příchodem

u některých volných doplnění se rozlišuje gramatém pozitivní a negativní:

ACMP (accompaniment)	NIL	doprovod: s
				WOUT	'without' bez
BEN(efactive)		NIL	pro
				AGST	proti (bojovat, akce, návrh ...)
CPR (comparison)	NIL	v_porovnání_s, jako
AGST	v_protikladu_k 
DFR	u komparativu: větší než Jirka.CPR.DFR
EXT(ent)			NIL	zaplatit na halíř;
				APPX	menší stupeň přesnosti: je jich
na sto; váží to, stojí to kolem
				MORE	nad 5 %
				LESS	pod 5 %
REG(ard)			NIL	se_zřetelem (ohledem)_k
				WOUT	bez_zřetele_k

(iii) u koordinace a vsuvky (jako pomocné značky):

atribut Reltype - (type of relation):
hodnoty:
   CO u všech členů koord. spojení
   PA u vsuvky 

e) LEXIKÁLNÍ ČÁSTI ZNAČEK
Jak už řečeno (v odd. 1.1), předpokládáme, že slovník bude postupně vznikat při značkování korpusu v jeho budoucích fázích a že lexikální hesla budou kromě lemat a morfématických údajů obsahovat valenční rámce slov, ve kterých budou mj. údaje o subkategorizaci (aspoň elementární: zda může doplnění s daným funktorem být N, V, A ap.).

Otevřené otázky zatím zůstávají kolem odvozování. Jeho nejproduktivnější typy by se měly řešit tak, že od základního lematu se odvodí nejen tvary daného slova, ale i odvozeniny typu píšící, psaný, psaní, ředitelka, stolek, stoleček, dobře..., snad i přímo, nevelký, nedávno, (ale např. nepřítel moc produktivní není, není jasné, kde udělat hranici). Zatím počítáme jen s tím, že se jako čistě 'syntaktická' derivace zpracovává můj (já.APP, popř. s jiným funktorem) a otcův (otec.APP...).
Adverbia produktivně odvozená od významově shodných adjektiv (hezky, česky, čistě, žlutě) mají lema adjektiva.
“Syntaktické” odvozování ovlivňuje i přidělení funktorů:
přirozené (MANN) vybírání je syntaktický derivát “přirozeně vybírat”.

V této příručce se zatím jako lema píše základní slovníkový tvar, ale s podtrženou mezerou např. u a_to, smát_se, t_j (za “tj.”);
specifické lexikální symboly jsou:

Neg 		pro negaci (i za prefix u slovesa, ale ne u N, A: 
		nepíše se rozbírá jako Neg psát, ale neotesanost, nemalý jsou
		lemata),
Gen		pro všeobecný aktant,
Emp 		pro “prázdné sloveso” (v neslovesné větě),
se_Recp	pro reciproční se, sebe, sobě, sebou
		(podrobněji viz v 2.6),
Cor		pro tektogramatický protějšek subjektu infinitivu 
		u sloves 'control' (u zamýšlet, radit...),
Comma		pro čárku u asyndetické koordinace nebo apozice,
Dash		pro pomlčku,
Colon	pro dvojtečku (jen tam, kde je to apoziční spojka, tedy ne u přímé řeči; ve výjimečných případech může dvojtečka nahrazovat i predikát),
Slash	pro lomítko,
Brackp	pro dvojici závorek,
Brackl	levá závorka (pro odchylné případy, kde nestačí Brackp),
Brackr	pravá závorka (pro odchylné případy, kde nestačí Brackp).

Pozn.: Znak & se nahrazuje spojkou a.

2. PŘEKLAD ANALYTICKÝCH STROMŮ NA TEKTOGRAMATICKÉ
Procedura překladu analytických struktur na tektogramatické je koncipována ve dvou stupních:
v prvním stupni jde o automatické předzpracování analytických struktur, kterým se tyto struktury zbaví nadbytečných uzlů (pokud to lze učinit automaticky; část automatické procedury, její druhá fáze, probíhá až po vytvoření stromů velkého souboru);
ve druhém stupni jde o ruční úpravy na konečné tektogramatické struktury. Výstup z automatické procedury (“prořezávání”) je tedy vstupem pro ruční přípravu trénovacích dat; základní pokyny pro tuto přípravu jsou v odd. 2.2 - 2.6.
V zásadě se automaticky zpracovávají morfologické gramatémy a strom se zbavuje těch uzlů, které jsou pro podkladovou strukturu nadbytečné.
Ručně se ve velkém souboru (v.s.) zpracovávají hlavně funktory, doplňují se elidované uzly s lematy a zachycuje se aktuální členění.
Ve vzorovém souboru (vz.s.) se zpracovává i textová koreference a příznakové, výjimečné hodnoty gramatémů času, modality, čísla, i hodnoty COREF, CORNUM a ANTEC u koreference.

Odchylky od tohoto zásadního rozdělení jsou zejména:

(a)automaticky se zpracují i
funktory ACT, ADDR a PAT v základních situacích (i Instr po sponě -> PAT.PNREL),
funktory INTF a ETHD,
číslovky (pět lidí: číslovka bude záviset na substantivu),
číslice, uvozovky;

(b)ve v.s. se doplňují technická lemata Neg aj., viz odd. 2.3.

ve v.s. se navíc doplní (provede student; u se v jednoduché aktivní klauzi se automaticky doplní lema uzlu, který má funktor ACT):
(i) u zájmena (i elidovaného, doplňovaného, viz 2.5.A.1 (b)) on se doplní i rod a číslo, u zájmen já, ty, my, vy rod (podle shody se slovesem, popř. s doplňkovým adjektivem);
(ii) lema antecedentu se uloží do atributu COREF u gramatické koreference (viz 2.5.B.3), tj. u lemat Cor, se, svůj, který, jenž, kde (např. V Pelhřimově, kde jsme...), kam, odkud ap., i u doplňku; pokud je antecedent koordinovaný, dává se do COREF lema spojky;
(iii) ručně se doplní rod u kdo, co (kdo z vás jste byly; každá, kdo přišla; všichni, co; všechny, co)
2.1 Automatická procedura úpravy stromů
2.1.1 První fáze automatické procedury
Tato část se skládá z několika kroků:

(i)(a) U uzlu s pomocným symbolem AuxS se tento symbol zruší a do lematu se uloží číslo věty a do atributu funktor se uloží SENT.

(i)(b) Řídící sloveso věty dostane funktor PRED.

(ii) Modality:
Vyhledá se hlavní sloveso (tj. určité tvary slovesné na horní úrovni stromu, tj. v hlavních větách);
automaticky se přepíše z morfol. údajů:

Verbmod				IND	indicative, oznamovací
					IMP	imperative, rozkazovací
					CDN	conditional, podmiňovací; CDN je i u 
						Nechtěl, aby přišli.

Zruší se uzly pro pomocná slovesa (AuxV). Jednotlivé prvky tektogramatické morfologie (hodnoty gramatému ap.), kterými budou pomocná slovesa ve spojení s hlavním slovesem nahrazena, budou zadány seznamem. 
Sponu řešit jako  přechodné sloveso, s fakultativním PAT:
	Jirka.ACT byl malý.PAT, Jirka.ACT byl na zahradě.LOC
	Lidí.ACT bylo pět.PAT - ale: Lidí.ACT přišlo pět.RSTR
Pozn.: I v byl na zahradě vidíme totéž sloveso jako je spona; verbum existentiae jako zvláštní lexém nemáme.

Sentmod - (a) kde nejde o koordinaci (souř. souvětí), tam se koncové symboly přepíšou takto:
		AuxK = !, . a první uzel zleva ve větě je ať, nechť, kéž,.--> DESID
		AuxK = . (bez ať, nechť), ;, : --> ENUNC
		AuxK = ! a Pred má Verbmod IMP --> IMPER
		AuxK = ostatní ! --> EXCL
		AuxK = ? --> INTER

Pokud jde o koordinaci, pak se koncový symbol změní na hodnotu Sentmod u posledního slovesa (jako by o souřadnost nešlo) a u ostatních sloves se rozliší podle Verbmod: je-li Verbmod IMP, pak bude Sentmod IMPER; je-li Verbmod buď IND nebo CDN bez částic kéž, ať, nechť, pak bude Sentmod ENUNC; při CDN s těmi částicemi bude DESID.
př.: Já půjdu.ENUNC a ty zamkni.IMPER dům!, Ty zamkni.IMPER dům a já půjdu.ENUNC.
On je v pořádku.ENUNC, ale ty máš.EXCL ránu!

Deontmod:
	lema muset --> DEB
	mít, na němž závisí V v infinitivu jako Obj --> HRT
	chtít, na němž závisí V v infinitivu jako Obj --> VOL
	moci, dát se, --> POSS
	smět  --> PERM
	dovést/umět, dokázat, na němž závisí V v infinitivu jako Obj --> FAC
Gramatémy času, čísla, Verbmod a Deontmod se řídí hodnotami u modálního slovesa, také hodnota osoby modálního slovesa se musí uchovat.

Pozn.: Deontmod FAC u už čte, píše nelze zjistit automaticky, (stejně jako užití modálních sloves pro pravděpodobnostní, epistemickou modalitu), ani se nepočítá s manuální úpravou; bude to jen ve vz. s. a v otevř. otázkách.

(iii) Aspect:
			Impf  => PROC ('processual')
			Perf  => CPL  ('complex')

(a) je-li v ATS AuxV + V part.pasívní Impf --> V.PROC
(b) AuxV + V part.pasívní Perf --> V.CPL
(c) v ATS je být + PNOM (=part.pas.) --> V.RES (PNOM se stane matkou, uzel být zmizí)
Pozn.: (c) se týká typu dveře jsou otevřeny, oběd je uvařen, nikoli dveře jsou otevřené (kde je morfologická značka Adj); tady zůstane spona být a otevřený.PAT.
(d) infinitiv se slovesem mít (má uvařeno, má oběd uvařen) se upraví až ručně, viz 2.2.1 (ve vz.s. i ve v.s.), tam se stáhne do jednoho uzlu (uvařit) a opraví se automaticky zpracovaný Aspect PROC na RES.
Hodnota času bude podle pomocného slovesa.

(iv) Gender, Number:
u substantiv: nechá se z anal. roviny; to platí i pro
substantivizovaná adjektiva:
(a) bytná, hajný, hostinský, (nad)lesní, pokladní, pokojská, ponocný, vrchní, výčepní, účetní, Novákovi(c), Černých,
(b) krušovické, plzeňské, hovězí, telecí, vepřová, žitná,
(c) cestovné, nemocenská, odlučné, odstupné, výkupné, výpalné, kapesné, taneční, jiné (ve spojení mimo jiné), stravné,
(d) cestující, hladový, malomocný, nemocný, neslyšící, obžalovaný, odsouzený, podezřelý, postižený, pracující, přednášející, příbuzný, raněný, studující, vedoucí, věřící, závislý (na drogách), žalovaný, kolemjdoucí...

(Pozn.: Je to třída otevřená, zejména typ (d), seznam je třeba doplňovat.)

hodnoty rodu a čísla zůstanou i u superlativů, pokud nezávisejí na substantivu, např.:
	Budou tam jen ti nejlepší (ANIM.PL)
	Bude tam jen ta nejlepší  (FEM.SG)
typ:	Nejchytřejší z dívek bude/budou přijata/přijaty - rod podle závislého jména, číslo podle kontextu (zde podle shody);
i při užití ve frazémech bude rod a číslo podle formy:
	byl v úzkých (INAN PL), platil hotovými (INAN PL),
	přišel s veselou (FEM SG), ťal do živého (NEUT SG),
	s dobrou se potázal (FEM SG);

adjektiva mají lema v delším tvaru, pokud existuje: spokojen, zdráv dostanou lema spokojený, zdravý.

substantivizovaná zájmena:
naši, vaši, moje (= žena), jeho (= žena, přítelkyně);
ten(to), některý, všichni ap.- pokud nezávisejí na substantivu, zůstanou u nich hodnoty rodu a čísla;
přidělení rodu “bezrodým” zájmenům (já, ty, my, vy) podle toho, co je jasné ze shody
(a) ze shody s adjektivem závislým na zájmenu, ať má	jakýkoli funktor (já ubohý, mně ubohému), 
(b) u podmětu (Afun Subj) se doplní podle shody	s adjektivem závislým na sponě (my jsme nezávislí), i se slovesným příčestím (vy jste přišli);

zatím se rod a číslo u adjektiv a sloves neruší, aby bylo možné v druhé fázi automatické procedury podle nich přidělit rod a číslo nulovému podmětu
	Přišli jsme --> my.ANIM.PL, Přišly --> on.FEM.PL;
	každý z nás má každý bez rodu (tam je dán jen shodou), ale my.ANIM.

číslovky základní dva – čtyři: pokud nezávisejí na substantivu, zůstanou u nich hodnoty rodu a čísla;

(v) Zruší se AuxP (uzly pro předložky) a předložka se přidá do atributu FW (Prep) substantiva, na kterém předložka visí.

(vi) Zruší se uzel pro podřadicí spojku AuxC a spojka se uschová do atributu FW (Conjunction) slovesa;
	U koordinace klauzí se spojka doplní u všech členů koordinačního spojení. 
(vii) dál přepsat automaticky z morfol. údajů:
Degrees of comparison	POS	positive
				COMP	comparative (2. stupeň)
				SUP	superlative  (3. stupeň)

(viii) AuxT: přenést se/si do lexikální hodnoty řídícího slova: psát např. bát_se.

(ix) Všechny uzly ohodnocené AuxX se zruší, pokud nenásledují za substantivem (tam se nechávají pro ruční zpracování hranice mezi restr. a deskr. přívlastkem; potom se zruší).

(x) Konstrukce s číslovkami:
	počítaný předmět = matka, číslovka = dcera:
substantivní číslovky: číslovky pět a vyšší, až devadesát devět; dále čtvrt, (ne)mnoho, (ne)málo, několik, kolik, tolik - řídící je počítané substativum, závislý číselný údaj dostane f. RSTR;
stejně (jako číslovkový údaj) se chovají čtvero, patero, ..., několikero, tolikero, hodně (lidí), dost (lidí).
Naproti tomu jako substantiva, na nichž závisí kvantitativní údaj, se chovají: milión, (a jiné -ión), miliarda, polovina/polovice/půl(e), třetina,..., tisícina, tucet, veletucet, kopa, a také ovšem řada, spousta, hromada, zástup, dav, dvojice, trojice,...; jako substantiva zpracováváme i sto, tisíc (s celým stem lidí, byly tam tisíce (pl.) lidí, trocha/u, tj. sto ap. je řídící, počítaný předmět je závislý s f. MAT. Jen ve vz.s. se spojení jako se sto lidmi, s trochu/trochou lidmi (pokud by se vyskytly) rozbírají jako s pěti lidmi.

tak i při neprojektivitách:
lidí přišlo pět -> předělat na neprojektivní restriktivní přívlastek:

						      přišlo

						lidí.ACT

						          pět.RSTR

Obdobně:
piv (ACT) mi stačí deset.RSTR
bundu (PAT) chci mít jednu.RSTR

ALE:

byli tři				        byli

					oni.ACT      tři.PAT

bylo jich pět				bylo

						   jich.ACT   pět.PAT

jako Oni (ACT) byli známí (PAT), Poláci (PAT)

(xi) Řadová číslice spolu s tečkou za ní je jeden uzel s příslušným funktorem (RSTR); ten je i v “rok 1999(RSTR)” 

(xii) Uvozovky (i jednoduché): ruší se, pokud jsou v dané větě jen jedny a	(a) je mezi nimi někde V.Obj; to dostane PAT a buď
	  gramatém DSP (direct speech): jsou-li uvozovky vlevo i vpravo; nebo
	  gram. DSPP (část přímé řeči): jsou-li uvozovky jen na jedné straně;
	(b) je mezi nimi jediné slovo nebo skupina slov s jediným řídícím 
	 (a nejedná se o určitý tvar slovesa a není uvozeno dvojtečkou); to
	 dostane hodnotu QUOT;
	Pozn. Pokud má přímá řeč více než dvě věty, ty věty uprostřed 
	(bez uvozovek) nebudou nijak zvlášť označeny.
	Příklady jako “Přijdu zítra,” řekl Jirka, “protože...”
	se ve vz.s. rozbírají jako: Jirka řekl: “Přijdu...”

(xiii) Afun PNOM u subst. v Instr ---> funktor PAT má syntaktický gramatém PNREL (Predic. Nominal Relational); v ostatních případech PNOM ---> funktor PAT

(xiv) AuxO u zájmena já, ty, my, vy v dativu ---> funktor ETHD (Ethical Dative): On mi nedělá dobrotu,...
   AuxO u lexémů ten, on --> funktor INTF (intenzifikátor):
	On tam Jirka nebyl; Ono prší; To prší.

(xv) Stáhnout keře obsahující složité číslovky (slovy rozepsáno 2 350 ap.) do jednoho uzlu. Podle jistých pravidel stáhnout adresy do komplexnějších uzlů

(xvi) Sb u slovesa v aktivu --> ACT,
  - má-li Sb tvar genitivu a sloveso je negované, dostane ACT k sobě syntaktický       gramatém GNEG: Není peněz, chleba;
  - bez negace:
(a)	je-li vykřičník (EXCL u říd. slovesa), bude ACT.GMULT
(b)	jinak: ACT.GPART;
  - má-li Subj v lokálu předložku po, dostane synt. gr. DISTR: Na každé větvi viselo po jablíčku;
  - má-li Subj v akuz. předl. na, dostane APPX: Na sta mušek rozžehlo si světla v trávě, Přišlo tam na desítky odpůrců zákona

(xvii) u slovesa v aktivu je přítomen Obj v Akuz a Dat ----> po řadě PAT, ADDR;

pasívum se zachycuje stejně jako aktivum: na AuxV závisí pasívní příčestí jako PredN; nechá se čas a modalita od AuxV a vid od příčestí;
rozdíl aktiva a pasíva se zatím pozná pouze ze vztahu ATS a TGTS.
   u slovesa v pasívu je Obj v Instr --> ACT;

(xviii)
se dostane:
(a) má-li Afun AuxT - zruší se uzel, _se se přidá do lematu;
	(b) má-li AuxR -> Gen.ACT
si dostane:
(c) má-li Afun Adv -> se.BEN
	(d) má-li Afun AuxO -> se.ETHD

	(e) v ostatních případech se/si lema se a funktor ??? (pro manuální
zpracování

(xix) 	AuxY_PA: 	nechat slovo (nerušit ho, není pomocné), dát mu
				funktor PAR a synt. gramatém PA;
		XX_PA (XX není AuxY) - dát synt. gramatém PA.

(xx) NIL se dává
(a) do syntaktických gramatémů kromě lokálních (tj. u funktorů LOC a DIRx zůstane ???, jinde bude NIL);
(b) místo lematu u funktoru APPS, není-li tam slovo jako tj., tedy;
(c) do DEL, ANTEC, COREF, CORNUM, CORSTN, direct speech, Phraseme, Quoted;
(d) do Reltype, nejde-li o koord., apoz., vsuvku;
(e) do iterativeness u sloves (u jiných slovních druhů NA).

(xxi)
ap./apod./a podobně - aj./atd. se rozdělí ve dva uzly: a jako lema uzlu CONJ a uzel pod./podobně, jiné, tak dále jako poslední člen koordinovaného řetězce
2.1.2 Druhá fáze automatické procedury
Druhá fáze automatické procedury, která proběhne na v.s. po ručním zpracování, se skládá z několika kroků:

(i) až bude ve v.s. přenesen rod a číslo podle shody (viz výš), pak se zruší tyto hodnoty (tj. uloží se NIL) u adjektiv a adjektivních zájmen, která závisejí na substantivu nebo jsou v predikátu (PAT po sponě) nebo mají funktor COMPL;
adjektivní zájmena a adjektiva tedy nakonec mají rod jen, když jsou užita substantivně: Ty modré dej do krabičky;
rod a číslo se neruší u substantivních adjektiv, superlativů atd., viz odd. (iv) výš;
tam, kde zůstaly nevyplněny hodnoty rodu a čísla u zájmen kdo, co, vyplní se ANIM.SG u kdo, NEUT SG. u co;
u přivlastňovacích zájmen jeho, její, jejich, pokud závisejí na substantivu, se uloží lema on a rod a číslo:
jeho.ANIM.SG
její.FEM.SG
jejich.XY.PL
podobně u:
můj, má, mého... bude lema, rod a číslo: 	já.XY.SG
tvůj							ty.XY.SG
náš							my.XY.PL
váš							vy.XY.PL
Jejich rod (XY) byl ve v.s. vyplněn studentem v manuální etapě, jejich číslo se doplní, jak je zde uvedeno.
Vykání: lema vy se pojí s PL i se SG (jde-li o jednu osobu, jíž se vyká).

Podobně se uloží rod a číslo u přivlastňovacích adjektiv:
matčin  (i u matčini atd.)			matka.FEM.SG
otcův							otec.ANIM.SG

(ii) Sentmod u závislých vět obsahových: pomocí seznamu řídících sloves, u kterých si konkurují závislá otázka, rozkaz a oznámení (popř. i v širším rozsahu) a seznamu spojovacích výrazů pro ENUNC (že), IMPER (ať, nechť, aby), INTER (zda, všechna tázací zájmena a příslovce)... Též DESID? (Řekl, kéž by přišli); viz 2.2.1 (d);
Modality i čas upravit při koordinaci, liší-li se.

(iii) modality i čas v koordinaci budou upraveny, liší-li se u koordinovaných sloves

(iv) sekundární hodnoty syntaktických gramatémů se vyplní (místo NIL) tam, kde to jde podle předložek: bez, proti; aspoň něco z lok. a dir. gramatémů (podle předložky a pádu: do, mezi,...

(v) zruší se zbylé uzly pro čárky, pomlčky, uvozovky, závorky, dvojtečky;

(vi) z atributu FW přenést předložku nebo spojku do atributu syntaktického gramatému, hodí-li se tam podle tabulky a seznamu syntaktických gramatémů v 1.2.d.

(vii) u se do COREF místo ??? ulož lema ACToru.

(viii) sloveso i substantivum v koordinaci - kde zůstalo lema ???, přenes od sourozence (zleva nebo zprava).
2.1.3 Budoucí rozšířená verze automatické analýzy
makra pro sestavování slovníku
(a) AČ podle zkušeností EB;
(b) zárodek SSK (focus list); ve slovníku vyznačit “vždy aktivované”: zde, teď, my, Praha...; stupně aktivace u slov (zatím aspoň substantiv) vyskytujících se ve větách uvnitř jedné promluvy
(c) odvoz.: ve slovn. bude jen základní tvar, ale procedura tam najde i tvary odvozeného slova - viz v Otevř. otázkách
(d) Sentmod v koord. souvětích, pokud by nešlo řešit hned
(e) věty bez řídícího slovesa - viz úvod k 2.2.2 - aspoň něco z toho
(f) slovesa jako zamýšlet, hodlat atd. jsou hlavní slovesa	s infinitivním (nebo větným: i chtít, aby) PAT; to se týká i fázových sloves jako začít, končit, a taky všech	spojení se záporným infinitivem (může tam nejít, nemůže tam nejít).
(g) celý atribut FW by se měl projít, co z toho se dá se značnou pravděpodobností převést na funktory a synt. gramatémy, převést automaticky, s tím, že na příznakové hodnoty by se to opravovalo ručně;
2.2 Ruční převádění na tektogramatické syntaktické struktury
Pozn. Najdeme-li chybu v ATS, tam strom už neměníme, ale je třeba opravu registrovat; podobně u všech oprav.

2.2.1 Jak převádět morfologické gramatémy
Ve v.s. budou (kromě výjimky uvedené níž) jen ty hodnoty morf. gramatémů, které se získají automaticky. Některé hodnoty tedy budou zatím v neshodě s teoretickými požadavky.
Výjimky se týkají (pro v.s. provede student):
  (a) spojení typu má uvařeno: oba uzly se stáhnou do jednoho, k němu se dá hodnota vidu RES (místo PROC): přitom rozlišit: má oběd uvařen - podle kontextu rozhodnout, jestli vařil sám, nebo pro něj uvařili; v obou případech se uzly spojí na uvařit.RES; podmět dostane funktor ACT, jestli vařil sám; jestli ne, dostane ADDR; čas bude podle pomocného slovesa; např.:

Honza.ACT/ADDR už uvařit.RES oběd.PAT
Honza.ACT/ADDR už uvařit.RES Gen.PAT
   (ACT znamená, že sám uvařil, ADDR - uvařili mu; vybere-li se ADDR, bude Gen.ACT)

  (b) přidělení rodu “bezrodým” zájmenům (já, ty, my, vy, kdo, co) i rodu a čísla zájmenu on a doplněným nulovým podmětům provede student (u vy se to týká i čísla, u zájmene ona jeho nulové podoby, čísla i rodu):
	on: ANIM nebo INAN, ona SG.FEM nebo PL.NEUT
	který.ANIM nebo INAN - pokud není užito adjektivně (např. který hoch bude mít rod jen u hoch, ale všichni, kteří.ANIM)
	ti, kdo.PL.ANIM, všichni, co.PL.ANIM,
	já, ty, my bude mít ANIM nebo FEM (INAN nebo NEUT snad leda v pohádkách ap.);
Přišli jsme --> my.ANIM.PL, Přišly --> on.FEM.PL;
každý z nás má každý bez rodu (tam je dán jen shodou), ale my.ANIM.
adjektivní zájmena a adjektiva dostanou rod jen, když jsou užita substantivně: Nemocní leží v přízemí. Naši nejsou doma;

Pro slovesné tvary jako dělal i dělá atd. - rod (upřesněný: ANIM/INAN, FEM/INAN) se přenese od slovesa k zájmenu podmětu (je-li homonymní jako on, ony, ona, má-li nulový tvar nebo je bezrodé),

  (c) zvláštní postavení mají zájmena a adjektiva přivlastňovací:
můj, tvůj, svůj, náš, váš: nereflektuje rozdíl rodu (shody: můj/má/mé), jen ve vz.s. má rod od já: Řekla jsem, že můj stůl je starý - můj bude mít: já.SG.FEM.APP(nebo ACT aj.); rod vyznačuje všude student, číslo jenom u váš;

podobně:
jeho:SG.ANIM/INAN/NEUT (lomítko tu znamená “nebo” - rozhodne se podle kontextu),
její:SG.FEM,
jejich:PL.ANIM/INAN/FEM/NEUT, všechny mají lema on,
jehož:SG.ANIM/INAN/NEUT,
jejíž:SG.FEM,
jejichž:PL.ANIM/INAN/FEM/NEUT, všechny mají lema který.

podobně přivlastňovací adjektiva:
otcův, Karlův, matčin... - lema, rod a číslo (to bude vždy SG) bude odpovídat základnímu substantivu;

  (d) číslovky a zájmena v konstrukcích typu jeden z ..., každá z... mají svůj rod (srov. jedna z autorů, jedna z reprezentantů).

Ve vz.s. se kromě toho zpracuje i:
(a) sekundární a transponované užití
(i) časů a vidu: praesens historicum dostane ANT, praesens pro futuro dostane POST, pokvete, půjde, poletí dostane vid PROC,
(ii) čísla u pomnožných (nůžky, kalhoty): dostane SG nebo PL podle významu v daném kontextu: (jedny) nůžky: SG;

(b) kategorie ITER: ve vz.s. IT1 dostane jak věta jako Když vejde do dveří, rozsvítí světlo, tak i vždycky rozsvítí světlo v 9 hodin;

(c) Deontmod:
Ve vz.s. se modální slovesa (a negace) zpracovávají podle Buráňové (v Panevová, Benešová, Sgall 1971, s. 127) takto:
DEB: muset, být nucen, nemoci ne-, neumět ne-, nedovést ne-
HRT: mít
POSS: moci (ve význ. 'je možné'), dá se
PERM: smět, moci  (kde = mít dovoleno)
FAC: dovést, umět, moci (ve význ. 'mít schopnost');
 automatická procedura přiřadí FAC jen, kde je umět, dovést;
 ve vz.s. se FAC dá i tam, kde není vyjádřeno modálním  slovesem, ale jde o neaktuální schopnost (typ Dítě už chodí,  čte, Ta trouba dobře peče.
VOL: chtít, hodlat

Pozn. 1: Spojení je možné, je nutné... jsou spojení lexikálních jednotek (se sponou).

Pozn. 2: Nepočítá se zatím se specifickým zpracováním kombinací modálních sloves (může chtít ap.); infinitiv bude zachycen jako PAT. Podobně u negace infinitivu: může nechtít.PAT.

Pozn. 3: Ani ve vzorovém souboru se zatím nepřihlíží k užití modálních sloves pro epistemickou (pravděpodobnostní) modalitu (Musí tady někde být, To by mohl být Jenda).
V základě odpovídá zpracování této tabulce:

	i = obj. okolnosti	i není a	i = a	
debitive	musí	musí	musí	
hortative	má	má	chce + inf.	
possibilitive	může	může / smí	-	
facultative	-	-	může / umí	
i = initiator; a = actor	

(d) Sentmod ve vedlejších větách obsahových:
ve vz.s. bude i u závislého slovesa vedlejší věty obsahové po slovesech pravení (v užším smyslu, tj. kde si konkurují závislá otázka, rozkaz a oznámení), tedy např. Řekl (ENUNC), zda/kdy/proč přijde (INTER) (to i u koho viděl, kam přišel - u všech tázacích zájmen a příslovcí), Řekl (ENUNC), ať přijde/aby přišel (IMPER),
Řekl (ENUNC), že přijde (ENUNC),
Řekl (ENUNC), kéž by přišli (DESID).
(e) Quoted - QUOT: citovaná skupina slov - ve vz.s. se označí, když je v uvozovkách (třeba jednoduchých) a není to celá věta (pokud je v uvozovkách jedno slovo, dostane QUOT v automatické proceduře).

(f) duál: nohama x nohami stolu - budou 2 lemata:
noha1 (úd, s instr. plur. -ama), noha2 (u nábytku, -ami).
2.2.2 Jak přiřazovat funktory a syntaktické gramatémy
Úvodní poznámky
Postupujeme v dalším podle morfématických prostředků, kterými se funktory vyjadřují; probíráme tedy nejdřív koncovky pádů, pak předložky, podřadicí spojky a konečně funkce shody - v přívlastku, doplňku i ve vztahu mezi predikátem a podmětem.
Výrazové prostředky se syntaktickými funkcemi, tj. koncovky pádů a infinitivu (později popř. i přechodníků a syntaktických derivátů) budou zčásti převedeny na funktory už automatickou procedurou (typické případy hlavních aktantů, tedy ACT, ADDR, PAT, taky PAT.PNREL); ostatní se převádějí ručně, i ve v.s.
V atributu funktor máme místo pro druhou možnou hodnotu: tam může být i otazník (pro nejistotu výběru prvního funktoru):
		PAT a DIR1 - nejistota: PAT nebo ODKUD?
		PAT a ? - asi PAT, ale nevím určitě
		druhé místo se má užívat co nejmíň.
Nastane-li strukturní nejasnost na TGTS, např. návrat Bojnického oltáře, kde je výběr mezi (i) oltář.ACT - se_vrací a (ii) Gen.ACT - vracet - oltář.PAT, musí si anotátor zvolit řešení podle svého chápání textu.

Ještě několik poznámek:
Řídící sloveso věty dostane funktor PRED (jsou-li řídící slovesa koordinována, dostanou ho všechna).

Problémy spojené s valencí slovesa
(a) Valence u tzv. “jednočlenných vět slovesných”: jde (mi.ACT) o něco.PAT, stejně jedná se o, běží o; došlo k nehodě.ACT jako nehoda.ACT se stala; Otrnulo mu.ACT.
(b) Sloveso “být” (i jako spona) má rámec (ACT) (PAT) - ve větách jako Je pozdě.TWHEN, Něco.ACT je daleko.LOC, 5 minut.LOC chůze.APP stejně jako Je na zahradě.LOC nemají uzly závislé na slovesu být PAT, ale příslušné volné určení.
(c) Sekundární “reflexivizace”:
Někdo snížil počet (PAT) z 10 000 (ORIG) na 7000 (EFF)
Počet (ACT) se snížil z X (ORIG) na Y (PAT)
Někdo (ACT) spojil něco/někoho (PAT) s někým/něčím (ADDR)
Někdo (ACT) se spojil s někým (PAT)

Některé hraniční případy při přiřazování funktoru:
účtovat výlohy do výše (EXT), účtovat výlohy ve výši (MANN); orientovat1 se ACT LOC, orientovat2 se na co PAT, orientovat/zaměřovat ADDR (co) na co (PAT), jednat1 ACT = konatel, jednat2 = ACT ADDR (s někým) PAT (o čem), jednat3  PAT (s kým) = zacházet.

K časovým funktorům
Jako nové časové funktory jsou přidány:
temp. from when		TFRWH			ze kdy: Zbylo od Vánoc cukroví.							 		  Z dětství si nepamatuji nic.
  Vstupenka z pátku...
temp. to when		TOWH			na kdy: Přeložil výuku na pátek.
							 	  Demonstrace je svolána na
  šestou hodinu.
temp. how often		THO			jak často? často, mnohokrát

za jak dlouho není zvláštní funktor ani gramatém, je to kontextová varianta jak dlouho při komplexním (perf.) vidu: psal ten úkol dvě hodiny, napsal ten úkol za dvě hodiny.
TSIN odkdy? sem patří i složené spojky: od-té-doby,-co, i od-těch-dob, od-toho-času,-kdy

Věty bez řídícího slovesa
funktory DENOM, VOC, PARTL a EV:
Je-li na vrcholu stromu v ATS (pod #) něco jiného než určité sloveso (VF, tj. osobní tvar), postupujeme ve vz.s. i ve v.s. takto:
(a) vrcholem je N v nominativu - dostane funktor DENOM;
(b) vrcholem je N ve vokativu - dostane funktor VOC;
(c) vrcholem je citoslovce nebo větná částice (ano, ne) – dostane funktor PARTL;
(d) v ostatních případech dodáme uzel (asi vždycky nad ExD) s funktorem EV a s lematem Emp, případně Dash nebo Colon (viz výše 1.2.b)); pokud v analytickém stromě je pod # víc hran, nadřadí se jim uzel s lematem Emp (=empty verb) a funktorem EV, slova pod ním už mají “normální” ohodnocení. Bude-li dodán uzel s lematem Emp, má tento uzel vždy vyplněnu hodnotu ELID.
V případech jako Požadovat vyšší úroveň – je vrcholem stromu uzel s lematem Emp a s funktorem EV, požadovat má funktor ACT.

např.: Nač spěch?

		      Emp.EV.ELID

		co.AIM      spěch.ACT

Je-li pod # koordinace nebo apozice, týká se tento postup (tj. (a), (b), (c)) jednotlivých složek koordinované nebo aponované konstrukce.
Místo ExD je vždy třeba doplnit funktor podle toho, jak daný uzel závisí na svém nově doplněném uzlu řídícím: Nom bude zpravidla ACT, Akuz. bude PAT atd. Je-li uzel s ExD N ve vokativu, dostane funktor VOCAT a zaznamená se jako aponovaný se zbytkem věty.

Apozice
má jako lema u spojky Comma (je-li místo spojky jen čárka), Dash (za pomlčku), Brackp (za dvojici závorek) nebo spojovací výrazy tj., tedy, či(li).

Přímá řeč
dostane funktor PAT nebo ACT, podle vztahu k slovesu pravení:
Řekli: Nechoď.PAT tam! - ale Ozvalo se: Nechoď.ACT tam!

Jednotlivé gramatémy pro přímou řeč se doplňují takto:
(a) jsou-li uvozovky na začátku věty (klauze) i na konci -> gramatém DSP (pouze k vrcholu)
(b) jsou-li uvozovky jen na začátku věty (klauze), nebo jen na konci -> gramatém DSPP (pouze k vrcholu)
(c) je-li část přímé řeči mimo uvozovky -> gramatém DSPI (ke všem uzlům).

Jako sloveso pravení chápeme i usmál se, ušklíbl se ap.;
když je přímá řeč bez slovesa pravení, doplní se Emp s funktorem EV.
	Příklady jako “Přijdu zítra,” řekl Jirka, “protože ...”
	se rozbírají jako: Jirka řekl: “ Přijdu ...”

K číslovkám
automatická procedura převede pět ap. na přívlastky, viz odd. 2.1 (x); naproti tomu jako substantiva, na nichž závisí kvantitativní údaj, zůstanou: milión, i sto, tisíc (s celým stem lidí, byly tam tisíce (pl.) lidí, trocha/u, tj. sto ap. je řídící, počítaný předmět je závislý s funktorem MAT. Jen ve vz.s. se spojení jako se sto lidmi, s trochu/trochou lidmi (pokud by se vyskytly) rozbírají jako s pěti lidmi.

K tzv. odkazovacím slovům
zájm. to, pokud odkazuje k vedlejší větě adverbiální nebo obsahové, tj. ne vztažné - uzel se ruší ve vz.s. i v.s. (skryje se klávesou H); na slovesu řídící klauze závisí sloveso klauze vedlejší, to dostane příslušný funktor (co je tu v [...], to se vynechá):
   Přemýšlel [o tom, že] přijde.PAT
   Zajímavé bylo [to, že] přišla.ACT
   Bavil se [tím, že] přišla.MEANS
   Udělal něco [proto, aby] přišla.AIM

ale u vztažných klauzí je odkazovací slovo skutečným zájmenem, na kterém sloveso klauze závisí jako RSTR, DES ap.: Vypravoval o těch, které tam potkal.

někdy je třeba při homonymii se rozhodnout:
   Přemýšlel o tom, kdo přijde - buď to znamená “o člověku, který přijde”, a vztažná klauze závisí na odkazovacím zájmenu, nebo to znamená “přemýšlel o otázce, zda přijde ten nebo onen...” - obsahová klauze závisí na Přemýšlel jako PAT;

slova tam, odtud, tudy mají vždycky svůj uzel a funktor (LOC nebo DIR3); závislá místní klauze může mít různá vztažná příslovce (kde, kam, odkud, kudy); sloveso vztažné klauze, na kterém tato příslovce závisejí, má funktor RSTR (pokud se nenajde jasný důvod pro jiný funktor; např. dívala se tam.DIR3, odkud.DIR1 ses ozval.RSTR).

K funktorům u substantiv
kde je to vhodné, nebát se dát substantivu “slovesné” funktory: kabát do deště (DIR3), chata v lese (LOC), kapky na trávení (AIM), názor/návod na co (PAT), dopis matce (ADDR), dopis pro matku (BEN), román (od) Tolstého (ACT), otcův (APP) román od Tolstého (ACT), Rodinova (ACT) socha Balzaca (PAT), královnina (APP) socha Shakespeara (PAT) od Brancusiho (ACT), Masarykův (PAT) portrét... Centrum V. Mathesia (APP).
Případy, kdy subst. nemá ACT, ale má PAT: zatím příklad čeho, případ čeho, otázka čeho; certifikát na co, clo (na komodity), embargo na co, poplatek za co, sazba za co. Dva aktanty (PAT a EFF) je např. u cena vstupenky (PAT) za dospělého (EFF). ACT je v jejich rámci jako fakultativní.

Dějová substantiva se chápou “lexikalisticky”, jako lexikální derivace, a netransformují se do závislé predikace, ale zčásti mají obligatorní aktanty jako sloveso, takže se u nich ve v.s. doplňují elipsy (i v pozici 'control' se k nim doplňuje Cor, viz odd. B.3 v kapitole 2.5)

K valenci podstatných jmen:
(A) Dějová substantiva: v principu sdílejí rámec základového  slovesa, jejich ACT (pokud není Gen) má formu Instr (ošetření  lékařem), Gen (popř. jeho varianty Adjposes) nebo od+Gen:  ošetření lékaře/lékařovo ošetření, ošetření/pomoc od lékaře.

(B) Jména konatelská: nemohou mít ACT (ten je “pohlcen” sufixem -tel/-ač atd.), podle struktury jejich rámce je lze dělit na
 (i) čistá: mají obligatorní PAT (učitel tance, předkladatel  zákona, vyznavači metalu, zástupce ministerstva, pisatel...)
 (ii) PAT je možný, ne nutný (překladatel, spisovatel, autor, režisér, prodavač,...)
 (iii) nemohou mít PAT, čistý název profese ap. (nakladatel, sazeč, kovář, kupec)

(C) Jména artefaktů (protože jsou to jména výsledků, nemají EFF): fakultativně mají ACT, PAT i ORIG. ACT může být vyjádřen  Gen/Adjposes/od+Gen, ORIG je vyjádřeno od+Gen. PAT je někdy  vyjádřen formou o+Lok, jindy formou Genitivu:
PAT (o+Lok): román, báseň, balada, dopis,...
PAT (Gen/Adjposes): portrét, obraz.
 U obou podskupin Genitiv a Adjposes mohou vyjadřovat také APP.

ACT mohou mít i taková jména artefaktů jako je budova, kusy nábytku, kusy oděvu ap. (Gočárova.ACT stavba, ale Gočárovo/Priessnitzovo sanatorium je APP, je to na jejich počest). ACT je u artefaktů pouze fakultativní (Vezu si s sebou tři romány, Mám v pracovně čtyři židle - není ACT).

(D) Zřídka subst. nemá PAT, ale má ADDR (mohou mít ovšem ACT): dárek mamince, dopis rodičům, věnování  příteli (PAT je “pohlcen” typem derivace, co je darováno, je dárek atd.).

Další otázky valence substantiv:
(a) Obchod s něčím i něčím je PAT (ale jen u druhého  případu - bezpředložkového - je ve vz.s. i ACT)
(b) cena za benzín i benzínu je PAT
(c) expert/odborník na co - PAT
(d) letenka za 5000 Kč – SUBST.

K nepravým předložkám
Pro řadu nepravých předložek asi budou nutné nové funktory; ve vz.s. snad bude dobré je postupně zavádět; ve v.s. se za nepravé předložky pokládají ty složené výrazy, které najdete zde v odd. 2.2.2.2 (odchylky, zejména v pojetí ATS a uvedeného oddílu, prosíme shromažďovat)

Syntaktické gramatémy
budou důsledně vyplněny jen ve vz. s. Automaticky se vyplní pouze v některých případech u funktorů ACT a PAT (srov. výše 2.1 (xiii) a (xvi)). Ostatní se vyplňují manuálně ve vz.s. - NIL, vyplněné automatickou procedurou, se změní na sekundární hodnotu (např. WOUT, BEF), kde je třeba; místo syntaktického gramatému u Loc a Dir píšeme ve vz.s. (českou) předložku malými písmeny s indexem podle tabulky z odd. 1.2 d) (ii), lineárně zapsaným; přitom se bude kontrolovat sekundární užití předložek atd., tedy např. na Smíchově dostane předložku V, ne NA.

K frazémům
Frazém se označuje PHRi, kde i je 1 u všech složek prvního frazému ve větě, popř. 2 (u druhého frazému v téže větě) atd. Uvnitř PHRi je možné mít i složku bez funktoru (s NIL), závislou na hlavní složce frazému, která funktor má: křížem.MANN krážem.NIL; frazém sám (jeho hlavní složka) mívá funktor MANN nebo jiný; to je třeba zvažovat a postupně pak utřídit.

Ke koordinaci
Při koordinaci se spojka zapisuje jako lema, druh koordinace jako funktor; je třeba rozlišit mezi CONJ a GRAD u spojek i, ani, např. muži i.CONJ ženy; přestupky, ani.GRAD zločiny; tam, kde i, ani nespojují dva členy (nebo věty), jde o RHEM: Byly tam i ženy; Netrestají ani zločiny.

Ve v.s. se syntaktické gramatémy ručně vyplňovat nebudou, zůstane tam zatím NIL nebo ???.

2.2.2.1 Koncovky (pády, infinitiv, příslovce)
Jako primární funkce (zde: p) se chápou bezpříznakové případy, u kterých nejde o omezení na určitou třídu kontextů; ostatní funkce jsou ilustrovány typickými příklady s kontextovými měřítky předběžně odhadnutými; u většiny těchto sekundárních funkcí další výzkum asi potvrdí, že jsou omezeny lexikálně (frazeologicky) a že tedy bude možné sepsat kontexty, které je připouštějí.

bezpředložkové pády:

Nom - p. ACT; i (Nač) ten spěch;
	ID - parník Hradčany, pojem čas(u);
kritérium: Gen. nebo nesklonný Nom.
	PAT - po sponě: je učitel; je mladý;
	COMPL - vrátil se nemocný, i šli jeden.COMPL za druhým, viz 2.2.2.4

Gen - p. APP(urtenance) - klobouk mého bratra; střecha domu;
	předseda (tajemník, sekretariát) Aliance, nerozhodnost
mnoha lidí; Centrum V. Mathesia
kritérium: význam je podobný jako 'patřící (k)';
	RSTR - krasavice vysoké postavy
kritérium: jaká?;
	ID -  pojem čísla; otázka laickosti; trest smrti
kritérium: 'pojem (otázka, trest), o který jde, je 'číslo' (laickost, smrt)', respektive 'číslo' je druhem (popř. exemplářem) 'pojmu' atd.;
	MAT - sud prachu; série omylů;
	ACT - vznik světa, román Jáchyma Topola (co, kdo vznikl, napsal, provedl);
		knih (těch, kteří...) je pět (jako knihy jsou čtyři);
	ACT.GPART - Vody ubývá.
	ACT.GMULT - Tam bylo knih!
	PAT - stvoření světa; pomník T.G.Masaryka; bál se toho, že zaprší (zaprší 
		je PAT k bát_se, toho se vynechá, viz výš v 2.2.2 - Úvodní poznámky, 
		k tzv. odkazovacím slovům); u bát se, aby ne bude PAT bez negace!
	PAT.GMULT - Ten měl knih!
	TWHEN.NIL - toho dne; roku 1994; každého pátku;
	CPR.DFR - Jitro je rozumnější večera;

Pozn.: Pozor na homonymii Genitivu po subst. otázka/problém: otázka laickosti je ID, otázka jeho ubytování u nás je dvojznačné - ID/PAT (ID spojená s jeho ubytováním, PAT zda ho ubytujeme); otázka existence Boha je (spíše) PAT (zda existuje...).

Dat - p. ADDR dát, koupit, psát komu co; i dárek sestře, dopis kolegovi; divit 
	se tomu, že svítá - viz výš v 2.2.2 - Úvodní pozn., k tzv. odkazovacím
	slovům; podobně u dalších pádů;
	BEN spravit někomu kolo (= “pro někoho, ve prospěch”);
		 pomník padlým;
	PAT vyučování angličtině
	ETHD (“dativ sdílnosti”) Děti nám nechodí včas, Já ti mám knih!)

Ak - p. PAT
	THL - spal celou noc; pobyl tři týdny; počkej okamžik;
		běžel tu trať tři hodiny
	TWHEN.NIL - Stalo se to ten den; každou hodinu (není to THO, protože “jak
často” je tu vyjádřeno lexémem každý);
	EXT - vysoký šest stop; stojí dvacet korun; platí málo;

Vok - je-li pod vrcholem (#) uzel s N (A, Pron) ve vokativu, dostane funktor
VOC
	- Ty.VOC nešťastná.RSTR!;
	- je-li N(A) ve vokativu řídícím slovem přímé řeči, dostane funktor 
	  podle vztahu k slovesu pravení (obvykle	 PAT) a k němu syntaktický 
	  gramatém VCT Volali: Jirko!;
	- je-li ve vokativu (v jiném postavení) uzel s ExD, dostane funktor 
	  VOCAT a zaznamená se jako aponovaný se zbytkem věty: Jirko, podej mi
	  to!.

Lok má vždy předložku, probírá se v odd. 2.2.2.2

Instr - p. MEANS jet tramvají, krájet nožem
	- ACT byl učitelem pokárán
	- PAT.PNREL je učitelem,
	- PAT.NIL stal se učitelem, jevil se roztržitým, hrozit válkou
	- DIR2 jít lesem
	- TWHEN.NIL časem se to hodí; chvílemi; každým okamžikem
	- THL Dnem i nocí dlí u lože dítěte
	- MANN podívat se úkosem, opakovat šeptem,
	- CPR.NIL Krev se řinula proudem
	- CAUS rozplývat se štěstím; rozstonat se chřipkou
	- REG rodem Jihočech; rovnat se komu čím
	- CRIT řídit se zásadami (CRIT je tu obligatorní)
	- EFF nazvali ho utrhačem, zvolili ho předsedou;

infinitiv - p.PAT rozhodl se; snaha;
	 i u fázových sloves jako začít, končit, a taky u všech spojení 
	se záporným infinitivem: může tam nejít, nemůže tam nejít (jen z čistě 
	modálních sloves se automaticky udělá hodnota modality, zůstane jen uzel 
	významového slovesa)
	ACT Jít tam znamená...; nelze chodit pozdě
	PRED imperativní infinitiv (Nemluvit!); ve vz.s. se doplní i gramatémy
podle kontextu)
	COND Nebýt vás, nebyl bych tady
	INTT šel se koupat, poslali ho pást krávy (liší se od AIM: aby - je těsněji spojen s řídícím slovesem, mohou být vedle sebe a nedají se koordinovat: šel nakoupit, aby měli co jíst; liší se podobně i od	DIR3 do - šel na houby do lesa)
RESTR nezbývá nic.ACT.ELID, než.RHEM odejít.RESTR;

příslovce - viz seznam v Příloze A;
kritérium: zkoušet otázky - nejen jak, ale:
jakým způsobem: MANN,
	s jakým cílem: AIM,
	s jakým účinkem: RESL,
	v jaké míře: EXT atd.;
z velké části jde o MANN; příklady:
	p. MANN: dobře, česky, právnicky, lexikálně...
	LOC, DIRn... - tady, tam...
	THO často, zřídka, dvakrát, mnohokrát
TWH a jiné časové - teď, odedávna,...
	EXT - velmi,
	PREC - spíš (ačkoli má AuxY!), spíš_než CPR.DFR
	REG - příjmově, národnostně
	CAUS - proto, schválně
	RESL - slavně, skandálně, zřetelně, viditelně 
	(kritérium: “takže to bylo...”)
	ATT - bohužel, radostně
	RHEM - jen(om), i (pokud nespojuje klauze), také/y, právě, zejména, 
		 především, trochu, takřka

2.2.2.2 Předložky (pravé i nepravé)
Ty nepravé předložky, které zatím na analytické rovině nebyly zachyceny, bude nutné zpracovat později, s frazeologismy, asi bude třeba dodávat další funktory a synt. gramatémy. Ty, které se už zachycují, zpracovává A. Böhmová do podoby obdobné primárním předložkám. Ve v.s. i vz.s. je třeba skrýt uzel předložky klávesou pro připojení předložky.
V pozici syntaktického gramatému zapisujeme předložku malými písmeny (viz blízko, do, na atd.).
během TPAR
bez  ACMP.WOUT:
bez brýlí, bez toho, že by (aby) 
	- viz výš v 2.2.2 - Úvodní pozn., k tzv. odkazovacím slovům; podobně u 
	  dalších předložek;
	ATT bez obalu
bez_ohledu_na REG.WOUT
bez_zřetele_k REG.WOUT
blízko p.LOC.blízko Jsou blízko nás
	 DIR3.blízko Položil to blízko vázy.
	 DIR2.blízko Prošli blízko Chrudimi.
cestou MEANS cestou experimentů
co_do REG.NIL co do výsledku
díky CAUS díky pomoci
dle - viz podle
do 	p. DIR3.v
	TTILL (až) do pádu Říma
	EXT do posledního místa, do krve, do sytosti, do krajnosti
	EFF roztáhnout se do elipsy, vyrůst do velkých rozměrů
	REG.NIL Sbor je do počtu slabý
	RESL opálená do hněda
	PAT zamilovat_se, začíst_se, dát_se
doprostřed čeho DIR3.uprostřed
dovnitř čeho DIR3.v
k 	p. DIR3.u
	LOC.u ke konci stránky
	TWHEN.AFT k večeru, k 15. říjnu
	EXT.APPX Bylo nás ke stu;
	EXT.NIL zmučená k nepoznání;
	PAT k jízdě nezpůsobilý; povolat/chystat se k boji;
	   náklonnost, odpor, vůle k
	REG právo k nemovitostem
	AIM voda k pití; probouzí/podněcuje/přispívá/volá k odpovědnosti
	ATT k mé radosti, lítosti, k plné spokojenosti
kolem p. LOC.kolem Jsou všude kolem nás.
	DIR2.kolem Prošli kolem nás.
	TWHEN.APPX kolem poledne;
	ACT.APPX přišlo kolem třiceti lidí
	PAT.APPX přinesli kolem dvaceti lahví; váží to, stojí to kolem; bylo jich.ACT kolem padesáti.PAT.APPX
kromě RESTR všichni kromě tebe;
kvůli CAUS
mezi co 	DIR3.mezi1 Dal to mezi ty drobnosti.
		DIR3.mezi2 Dal to mezi stůl a gauč.
mezi čím	LOC.mezi1 Byli mezi sebou;
		DIR2.mezi1 Prošel mezi lidmi;
		LOC.mezi2 Byl mezi dvěma ohni.
		DIR2.mezi2 Prošel mezi Scyllou a Charybdou.
		TWHEN.INTV Stalo se to mezi pátou a šestou.
mimo 		p.LOC.mimo působí mimo Prahu
		DIR2.mimo Prošel mimo tebe;
		RESTR  všichni mimo tebe;
místo 	SUBST místo tří přišli jen dva
na co 	p.DIR3.na dal to na stůl
		DIR3.v na Spořilov; na schůzi;
		TFHL přijel na tři dni; práce na rok;
		MANN zavřít na klíč, nabarvit na růžovo;
		PAT zapomenout nač; čekat, ptát se, odpovědět, chystat_se nač; návrh, reakce na; to je na rozvod
		EFF rozsypat na prach, rozbít na kousky; učesat vlasy na drdol
		RSTR dům na spadnutí, opravy na počkání
		ACT.APPX bylo nás na sto;
		EXT.APPX přivedli jich na dvě stě
		EXT.NIL  zaplatit na halíř;
		INTT Šel na jahody, na nákup, na procházku, na trávu,
		 zůstat na večeři, pozvat na oběd;
		REG úrodný na ovoce, na počet málo, štědrý na sliby
CAUS zemřít, zpívat na povel, otevřít na žádost, na zaklepání, na návrh, na popud
		AIM kapky na trávení;
		TWHEN.NIL na Štědrý den
		TOWH (na kdy) Přeložil výuku na pátek.
		 Demonstrace je svolána na šestou hodinu.
na čem  	p. LOC.na na stole
		LOC.v na Spořilově, na schůzi;
		TWHEN.NIL na úsvitě; na konci;
		MEANS jet na žebříňáku; objasnit na příkladu
		REG.NIL prospívat na duchu; přibývalo mu na lačnosti; ochromnout na všech údech, pomatený na smyslech; klesat na mysli; získat na vážnosti;
		PAT lpět, záviset, trvat na názoru;
		INTT byl na jahodách; na kurzu, na prázdninách
		(LOC může být vedle toho, nedají se koordinovat: byla na prázdninách 
		u babičky)
nad co 	p. DIR3.nad
		CPR.DFR nad slunce jasnější (u komparativu)
		EXT nad jiné milý člověk (u pozitivu adjektiva)
nad čím	p. LOC.nad
		DIR2.nad Trať se vine nad řekou.
		CAUS naříkat, zoufat nad něčím, zaradovat se nad;
		PAT vládnout, vítězit, zamyslet_se;
naproti	LOC naproti stojí naproti nádraží;
		DIR3.naproti dej to naproti
		DIR2.naproti cesta se vine naproti svahu
napříč čeho DIR2.nad
na_rozdíl_od CPR.DFR
následkem čeho CAUS
na_úkor čeho BEN.AGST
na_vrub koho BEN.AGST
navzdory čemu CNCS
na_základě NORM na základě dohody
na_způsob CPR
nedaleko čeho viz blízko
nehledě_k CNCS
nezávisle_na čem REG.WOUT
o co 	p. DIFF větší o;
	PAT opírat_se oč;
	MANN běžet o závod;
	MEANS brousit nůž o kámen, zazvonit lžičkou o sklenici, mrštit 
		talířem o zem, spálit se o kamna;
o čem TWHEN.NIL o Velikonocích;
	PAT mluvit o, dohadovat se o, říkat o (že... je EFF),
mluvili o tom_že (PAT)
		vypravovat (psát) o kom (PAT) povídku (EFF), že (EFF
	MANN jít o holi; žít o bramborách;
	RSTR báseň o čtyřech slokách, kružnice o poloměru;
od	p.DIR1.u, včetně ustoupit od; odvrátit, upustit od (široké chápání
směrovosti i u přenesených užití - ustoupit od myšlenky jako
od zdi, odvrátit od záměru jako od zdi);
	TSIN od soboty;
	MANN od oka; dům od domu;
	AIM  od toho jsou jiní;
	CAUS dát od cesty; ruka bolí od...;
	ORIG odvozovat původ od...; očistit, rozlišit, rozeznat 
		od...; pozdrav od...;
	ACT u pasíva, rezultativu a dějových subst. namalováno od, malba od, má 
		uvařeno od mámy;
	TFRWH zbylo od Vánoc cukroví; cukroví od Vánoc;
od_do	DISJ s lematem “od_do” od hlavních bodů do nejmenších detailů
od_přes_do 	DISJ s lematem “od_přes_do” od hlavních bodů přes příklady 
			do nejmenších detailů
od_po 	DISJ s lematem “od_do” od hlavních bodů po nejmenší detaily
ohledně čeho REG.NIL
okolo p.LOC.kolem Jsou všude okolo nás.
	DIR2.kolem chodit okolo domu;
	TWHEN.APPX okolo druhé hodiny;
	EXT.APPX okolo dvou set
oproti viz proti
po co DIR3.u Voda sahá po kolena; bořit_se po...;
	TPAR po tu chvíli;
	TTILL až po tu chvíli;
	LOC.na po mnoho kilometrů
	EXT zamilovat_se po uši
po čem p.TWHEN.BEF po jeho příchodu
	TWHEN.NIL po večerech, podruhé (odpovídající na otázku Pokolikáté?)
	THO.BEF po každém dešti;
	LOC.na viset po boku; kantorovat po mnoha městech;
	ACT.DISTR Každou hodinu přišlo po dvou kolednících
	PAT.DISTR dal dětem po dvou jablíčkách
	PAT.NIL touha, žízeň, pátrat, dychtit, ohlížet_se po;
	DIR2.v jezdí po Čechách;
	DIR3.na házet po kom kamením;
	MANN 	po špičkách; po dobrém; po hlavě; po očku;
		po venkovsku ustrojená, po domácku, po anglicku, po vojensku
	ORIG tvář poďobaná po neštovicích; jmenovat se po; jméno po; penze 
		po manželovi; vdova po řediteli;
	HER kabát po otci, dědit po;
	ATT po pravdě
poblíž viz blízko
pod co 	p. DIR3.pod
		EXT pod obraz; pod psa;
pod čím  	p. LOC.pod
		DIR2.pod tunel vede pod...;
		MANN prodat pod rukou; pod trestem...;
podél viz podle
podle p.NORM podle pravidel, pravítka, rady, jména, barvy pleti, módy, 
		abecedy...; (tj. pomůcka, norma; podle čeho se řídíme)
	CRIT podle něho, podle jeho názoru; poznat, posuzovat, rozlišovat podle
		obleku; podle všeho (tj. 'vypadá na' ap., původ názoru)
	COND podle možnosti;
	LOC.kolem podle/podél potoka leží vesnice;
	DIR2.kolem podle/podél potoka vede cesta;
po_dobu čeho THL
po_linii čeho MEANS
pomocí MEANS
po_stránce REG.NIL po stránce právních předpisů
postupem TWHEN.NIL postupem času
po_vzoru NORM po vzoru Norů
pro p. u INAN subst.: AIM - natáhnout se pro; byl pro smích; ale i jít pro 
		lékaře;
    p. u ANIM (taky u názvů institucí, kolektivů ap., někdy u abstrakt: “ve 
		prospěch”): BEN.NIL udělat co pro koho;
    TFHL pro tu chvíli;
    REG pro koně má oči;
    CAUS zatknout pro; pro co zapomenout nač;
pro_případ čeho AIM pro případ potřeby
prostřed čeho viz uprostřed
prostřednictvím MEANS
proti p.BEN.AGST mluvit proti...;
	PAT protestovat, bouřit se, vystupovat;
	LOC.naproti leží proti oknu;
	DIR2.naproti projít proti radnici;
	DIR3.naproti postavit proti oknu;
	CPR.DFR proti tobě je starý;
	REG.NIL imunní proti;
	CNCS proti očekávání; proti všem zásadám;
průběhem čeho TPAR průběhem času (léta) nastaly změny;
před co 	p. DIR3.před
před čím 	p.LOC.před - i tykat mu před lidmi;
		PAT varovat, prchat, ostýchat_se;
		DIR2.před projít přede dveřmi;
		TWHEN.AFT před hodinou;
		THO.AFT před každým deštěm
přes 	p.DIR2.v
	TPAR přes celé léto se tam nedostal;
	CPR.DFR přes dvacet - 'víc než'
	CNCS přes své dobré vychování; přese všechno;
	LOC.přes bydlí přes dvůr;
	přes ve spojení “od...přes..do” viz předložka “od” výše
při 	p.COND při nedostatku;
LOC.u při dveřích;
CNCS při vší opatrnosti;
TWHEN.NIL při práci, při nemoci
přihlížeje_k REG.NIL
přiměřeně čemu NORM
při_příležitosti TWHEN.NIL
s čeho DIR1.na
s čím p.ACMP chodit s klukem i chodit s holí; s úctou, s povzdechem, se zdravou
kůží;
	ADDR dohodnout se s kým.ADDR na čem.PAT, souhlasit s
	PAT u těch zvratných sloves, která jiný PAT nemají (seznámit_se aj.), 
		viz odd. 2.6.B;
	MEANS dělat s lopatou;
	REG s tím neměl štěstí;
	CPR s léty přibývají zkušenosti;
	ATT s radostí, s odporem, s úžasem
se_zřetelem_k,_na  REG.NIL
skrz co DIR2.uvnitř
s_ohledem_k,_na  REG.NIL
soudě_podle čeho CRIT soudě podle táty; podle šatů;
stran REG.NIL jednat stran dodávek;
s_výjimkou čeho RESTR
u čeho 	p. LOC.uvnitř
		COND u vědomí čeho
úměrně_k čemu NORM
uprostřed 	p. LOC.uprostřed uprostřed náměstí;
		TWHEN.uprostřed uprostřed léta;
u_příležitosti	TWHEN.NIL
uvnitř čeho LOC.uvnitř
v co 	TWHEN.NIL v neděli;
	DIR3.v uvést v pohyb;
	EFF změnit v; vyčesat vlasy v drdol; rozdělit co ve skupiny;
	PAT věřit ve vítězství, propuknout v pláč
v čem p.LOC.v
	TWHEN.NIL v minulém století
	MANN žít v souladu; nadávat ve všech řečech;
	COND v tom případě
	REG písmo v své úhlednosti vynikající
	PAT utvrzovat koho (ADDR) v čem (PAT); vynikat v čem
	ATT ve skutečnosti
v_čele + Genitiv ACMP.NIL v čele společnosti
v_čele_s ACMP.NIL v čele s předsedou
včetně čeho ACMP.NIL
v_duchu čeho NORM
v_důsledku čeho CAUS
vedle p.LOC.vedle bydlí vedle mě, šel vedle mě;
	DIR3.vedle položit co vedle čeho;
	DIR2.vedle vedle našeho domu vede cesta;
	RESTR vedle historie studovala češtinu; vedle nenávisti i sympatie...
ve_prospěch čeho BEN.NIL
ve_shodě_s NORM
ve_smyslu čeho NORM
	    koho CRIT
ve_srovnání_s CPR.NIL
ve_světle NORM
ve_věci čeho REG.NIL
vinou koho, čeho CAUS
vlivem CAUS
vně čeho LOC.mimo
v_období čeho TWHEN.NIL
v_oblasti čeho LOC.v
v_oboru čeho LOC.v
v_osobě koho MEANS
v_podobě čeho MANN
v_poměru_k REG.NIL
v_porovnání_s CPR.NIL
vprostřed viz uprostřed
v_procesu čeho TWHEN.NIL
v_protikladu_k CPR.AGST
v_průběhu čeho 	TWHEN.NIL ('kdy') stalo se to v průběhu cesty
			TPAR ('během', tj. v celém průběhu) dělo se to v průběhu cesty
v_rozporu_s BEN.AGST
v_souhlase_s NORM
v_souladu_s NORM
v_souvislosti_s ACMP.NIL
vůči komu, čemu REG.NIL
vyjma co, čeho RESTR
v_zájmu čeho AIM
	  koho BEN.NIL
v_zastoupení SUBS
v_závislosti na CRIT
vzdor čemu CNCS
vzhledem_k REG.NIL
z 	p.DIR1.v i mluvit ze zkušenosti, probudit se ze spánku, obvinit, zkoušet, usvědčit (zevnitř, i abstraktně)
DIR1.na z povrchu, ze zdi (z/s povrchu);
DIR1.v jeden z chlapců; včera zvolili tři členy výboru z pěti,
příští týden zvolí zbývající dva
DIR1.mezi.1 nejlepší z lidí, zvolili pět
členů výboru z deseti kandidátů
ORIG vyrobit, ušít z, žít z práce;
PAT sestávat z, skládat se z;
TFRWH z pátku; z dětství;
CAUS ze sympatie, z přinucení, strach z...;
MANN ze všech sil, z doslechu, ze široka
za co p. DIR3.za položit, dát za skříň;
	CAUS za zásluhy, trest za;
MANN chytat, vzít za kliku, tahat za vlasy;
	PAT přimlouvat_se za; pykat, trpět, vyznamenat koho(ADDR) zač; mstít se 
		komu(ADDR) zač,
	SUBST dát, prodat za, za otce jednal strýc, platit za;
	EFF zvolit koho (PAT) za, vydávat, pokládat, považovat, co (PAT) za; 
		vyměnit co (PAT) za; uložit za úkol
	COMPL jít za svědka ('jakožto');
TWHEN.BEF přijde za týden, bude tam za hodinu;
	THL napsal to za dvě hodiny (jen u dokonavého slovesa);
	TPAR za celou hodinu (tj. 'během')
za čeho 	TPAR za deště (u nedokonavého slovesa);
		TWHEN psal i napsal to za minulého ředitele; za krále Jiřího;
za čím 	LOC.za ležet za;
		DIR2.za procházet za plotem;
		DIR3.za odjet za manželem, dívat se za, chodit za děvčetem;
za_příčinou CAUS
zásluhou CAUS
za_účelem AIM
ze_stanoviska REG.NIL
ze_strany 	ACT u pasíva ze strany dodavatele bylo účtováno...
		ORIG u aktiva ze strany dodavatele jsme dostali...
z_důvodu CAUS
z_hlediska REG.NIL
znad DIR1.nad
zpod DIR1.pod
zpoza DIR1.za
zpřed DIR1.před

2.2.2.3 Podřadicí spojky a spojovací výrazy
Připomeňme, že ať, co, kdy, sotva nejsou vždycky spojky!
Ani protože, když, jenže aj. se nechápe jako spojka, když uvádí celou větu, tj. když nespojuje dvě klauze - pak je chápeme jako člen závislý na slovesu, s funktorem PREC.
Uvádíme tu i spojky často považované za podřadicí, které ale chápeme jako vyjádření funktoru CSQ (protože nemohou být na začátku souvětí - to je nejbezpečnější kritérium souřadnosti).
a_proto, a_tak, a_tedy CSQ (důsledek, funktor pro koord.)
aby 	p.AIM šel tam, aby;
    	PAT její snaha, aby se líbila; chtít, aby; možnost, aby byl vrácen majetek
    	ACT je směšné, aby; je možné, aby
COMPL jen s negací Sotva kdy kolem toho jde, aby to neviděl - tam, kde =
aniž (tj. není-li to účel).
ač(koli/v) CNCS
aniž COMPL a Neg u slovesa:
		  šel, aniž (by to) viděl = šel, přičemž neviděl
ať p.CNCS Ať jsou sebemenší, jsou dobré.
   PAT Dej pozor, ať tě neuslyší, Řekni, ať jde pryč. 
ať_ať, ať_nebo DISJ ať mladí nebo staří
až TWHEN.NIL s nedok. slovesem až tu poroste tráva...;
   TWHEN.BEF s dokon. slovesem až vyjedeme;
   RESL (účinek) bylo tam plno, až omdlévali;
   DISJ tři až čtyři;
až_na RESTR
byť CNCS
co TSIN
Ve vztažných větách s absolutním co je toto zájmeno uzlem s údaji o antecedentu v případě, že “zastupuje” člen v Nom. nebo Akuz. (Žena, co potkal na schodech, má krátké sukně; Člověk, co kráčí po chodníku, je můj známý); tam, kde je příslušný koreferenční člen, na němž vzt. věta závisí, vyjádřen ve větě zájmenem v příslušném tvaru, se co chápe jako spojka (a nemá tedy svůj uzel v TGTS) - Žena, co jsem ji potkal,...; Schránku, co jsem do ní hodil dopis, už vybrali.

Ten kluk, co ho Jirka potkal -->

				  kluk

				                  potkat.RSTR

				       on.PAT  Jirka.ACT

  u on bude PAT.COREF:kluk

co nej-(větší) EXT

což - i v nepřímých pádech, i s předložkou: Comma.CONJ spojí obě klauze) a což dostane funktor podle své pozice v druhé z nich (ale přičemž odpovídá jen spojce, v druhé klauzi už svůj uzel nemá):

dali mu bonbon, bez čehož by dál nešel --> 

		          Comma.CONJ

		    dali            nešel

              což.ACMP.WOUT

dokud ne TTILL (pak už neg. ve vedl. větě nebude)
   nepůjdu, dokud neslíbíš;
dokud THL
dřív(e)_než TWHEN.AFT
hned jak/když TWHEN.JBEF
i_kdyby CNCS
i_když  CNCS
jak p.MANN píše, jak mluví;
PAT radit se, jak;
COND jak nepoví, budu...;
COMPL viděl tě, jak jdeš;
PAR jak se dá předpokládat; jak lze soudit;
jakmile TWHEN.JBEF
jako (by) p.CPR.NIL
		APPS moravská města, jako Brno...,
jakožto COMPL
jelikož CAUS
jen co TWHEN.JBEF
jestli/že COND
ježto CAUS
kdežto CONFR
kdy 	TWHEN.NIL kdy chtěl; kdy se mu zachtělo
kdyby COND
kdykoli/v 	THO.NIL pokud by nominalizovaná podoba byla (vždy) při;
		THO.BEF pokud by nominaliz. p. byla (vždy) po
když 	TWHEN.NIL   viz legendu u kdykoli
	TWHEN.BEF  viz legendu u kdykoli
ledaže RESTR
-li COND
načež TWHEN.NIL
než p.TWHEN.AFT (i ve spojení předtím_než)
TTILL
CPR.DFR jiný, jinak, větší než já
RHEM nezbývá nic.ACT.ELID, než.RHEM odejít.RESTR
nežli = než
pokaždé (po každé), když THO.NIL nebo .BEF
pokud p. COND
THL - pozná se jen podle významu: 'dokud'
	RESTR - 'jen pokud' ap.
	REG pokud jde o;
poněvadž CAUS
pročež CSQ (důsledek)
protože CAUS
předtím_než TWHEN.AFT
přestože CNCS
přičemž CONJ (na rozdíl od což nemá jiný uzel než spojku)
sotva(že) TWHEN.JBEF
takže CSQ - řadíme ho ke koordinaci, protože může být jen	 mezi klauzemi, ne na začátku souvětí;
třeba(že) CNCS
zatímco TPAR zatímco spala, přemýšlel jsem;
	  CONFR zatímco Bristol je v Anglii, Glasgow je ve Skotsku;
zda(li) PAT otázka, zda;
	  ACT Zda přijdou všichni, nebylo jasné;
že  p.PAT řekl, že; výčitky, námitka, poznámka, tvrzení, domněnka, že;
ACT zdá se, že;
MANN dělat tak, že;
RESL tolik, že; Mám ruce zmrzlé (tak), že prsty nenatáhnu.

2.2.2.4 Shoda se substantivem
U shodného adjektiva (včetně vztažných vět) je třeba většinou podle sémantiky i ve v.s. rozhodnout, jestli jde o:

p.: RSTR(iktivní), typický přívlastek jako velký dům; lidé, kteří mají podobné názory; tři kluci; (byly tam černé a modré šaty,) vybrala si (ty) modré.RSTR k doplněnému substantivu (v. 2.5); ten, který spí.RSTR (závisí na ten)

  kritérium: kdyby se vynechalo, změnil by se rozsah sémantické platnosti věty - každý dům není velký, všichni lidé nemají podobné názory (ale všichni se liší od zvířat, viz níž u DES)

DES(kriptivní přívlastek, tj. nerestriktivní) - zlatá Praha, stověžatá Praha; lidé, kteří se liší od zvířat...,

Pozn.: Funktor DES dostanou všechny nepravé věty vztažné (zatím se chápou jako “skutečné” vztažné věty i ve vz.s.).

APP(urtenance, přináležitost) - můj sešit, mámina sukně, 

COMPL, doplněk (Přišel bos, Přivezli je zraněné, viz blíž dole),

PAT (u spony: Byl nemocný).

Shoda dvou substantiv:
i ve v.s.:
Typ předseda Zeman (tj. N s velkým písmenem, předcházené jiným substantivem se shodným číslem a pádem, přičemž jedno z nich závisí analyticky na druhém), včetně Miloš Zeman převést na matku Zeman a dceru předseda, Miloš (s funktorem RSTR); podobně u jiných dvojic substantiv: pan.RSTR starosta; řeka.RSTR Vltava;
ale s nesklonným nominativem: stanice Vltava.ID, tak i beze shody čísla: město Litoměřice.ID, okres Litoměřice.ID, vesnice Petrovice.ID, jméno Petrovice.ID;
s opačným slovosledem: matka - dcera: Máme Zemana předsedu.RSTR a Zemana ministra.RSTR;

Pozn.: U neživotných někdy není jasná hranice RSTR a ID; je-li možná neshoda v pádu, např. parník(-u) Hradčany, pojem shody, bude dcera (zprava) mít funktor ID; tedy i parník Zvíkov.ID, pojem shoda.ID; řeka.RSTR Vltava, ale např. řekou Ob.ID; zatímní kritéria: u životných (funkcí ap.) je RSTR vlevo, u neživotných (pojmů, cizích řek ap., stanic ap. pojmenovaných po něčem) je ID vpravo - nesklonný nominativ.

Doplněk:
ve v.s. i vz.s. dostane funktor COMPL se závislostí na slovesu a jako gramatém v atributu COREF lema druhého “řídícího” slova (na kterém visí Atv v analytickém stromu): Našli kamaráda nemocného.COMPL.COREF: kamarád; ve vz.s. bude vyplněno i CORNUM: dostane hodnotu ORD (“řadové číslo” antecedentu: pozor na jedničky ap. za desetinnou tečkou, je-li antecedentem doplněný elidovaný uzel) a ANTEC: dostane funktor antecedentu.

                   najít

on.ANIM.PL.ELID.ACT   kamarád.ANIM.SG.PAT   nemocný.COMPL.COREF:kamarád

jít jeden.COMPL za druhým

Vztah doplňku k členu, se kterým se shoduje, je možné považovat za jeden z druhů gramatické koreference.

2.3 Lexikální části značek
(a) Gen(eral participant)
Celý text oddílu 2.3 platí i pro v.s., pokud není u jednotlivých bodů výslovně uveden opak.

I ve v.s. je třeba odlišovat všeobecný aktant od nepřítomnosti aktantu, i když u všech aktantů kromě ACT (viz níž) je Gen vždycky vyjádřen nulou, a tedy má ELID; nejde o případy, kam by se hodilo někdo, nevím kdo, cokoli..., ale: “o čem to obvykle platí”, “co je pro daný děj typické”, “ti (to), co obvykle takovou pozici zaplňují/e” apod.

Lexikální hodnotou uzlu pro všeobecný aktant je Gen, tedy v tektogramatickém stromu pro větu knihy se tisknou je Gen jako lexikální hodnota s funktorem ACT, který se vytvoří z původního analytického (ATS) se (AuxR); pro větu Jirka už dobře čte má doplněný uzel lex. hodnotu Gen a funktor PAT. Není snadné rozlišovat mezi nepřítomností fakultativního aktantu a přítomností Gen. Jedním z měřítek pro tento rozdíl je dialogový test: např. Co dělá Honza? Píše dopis. - Komu? Mluvčí může odpovědět: To nevím. - tedy nepřítomný ADDR. Naproti tomu u Jirka už dobře čte by odpověď spíš byla něco jako No to, co tak děti obyčejně čtou - tedy Gen.

(i) Gen u ACT:
u ACT je Gen vyjádřen jen reflexívním pasívem, nebo složeným pasívem bez původce děje, např. Domy se stavějí z cihel. Dům byl postaven ve dvacátých letech.
(refl. pasívum bude zpracováno automaticky);

Naproti tomu např. Milan se zabil je dvojznačné:

buď (1) Milan.ACT zabít se.PAT.COREF:Milan (ve vz.s. i CORNUM:číslo slova Milan a ANTEC vyplněno) (tj. vzal si život), nebo

(2) odvozené intranzitivní sloveso zabít_se (Milan upadl a zabil se): Milan.ACT zabít_se...

O Gen nejde u:
Domníváme se,...; Tady to dělají takhle; Než se ohlídneš, uteče... - tam zůstává jako lema u ACT příslušné osobní zájmeno (já, on.PL, ty.SG).

(ii) Gen u PAT
typické příklady:	Ta trouba dobře peče Gen.PAT.
			Jirka už umí číst Gen.PAT.

Ale o PAT Gen NEjde u:
Neruš ho, on ještě čte - není Gen, ale nepřítomnost fakultativního PAT (čte něco, cokoli, nevím, co - není tam žádný PAT ani ADDR, v rámci jsou oba fakultativní) - číst má rámec ACT (PAT) (ADDR) (EFF);

(iii) Gen u ADDR:
Dědeček dobře vypravuje Gen.ADDR Gen.PAT
Gen: vypravuje těm, co poslouchají, co se tak obvykle vypravuje;
- pro Gen svědčí neaktuálnost, usuelnost;
	Seděli jsme u stolu a babička četla pohádky -
	    dvojznačné: buď Gen.ADDR (tj. těm u stolu),
				 nebo si sama četla, nepřítomný ADDR (je v rámci 
				 fakultativní)
	    pozn.: ...babička si četla pohádky by bylo:
			 babička.ACT číst si.ADDR.COREF:babička;
			 ve vz.s. bude si mít vyplněno i ANTEC a CORNUM.

(iv) Gen u EFF a ORIG:
Předělal tu loutku - Gen.EFF neznamená 'na cokoli', ale zase na loutku nebo na co se loutka obvykle předělává;
(u předělat, změnit je rámec ACT, PAT, EFF, (ORIG));

např. vyrůst jsou aspoň tři tektogr. slovesa, s třemi rámci (indexy jsou psány v rovině):

vyrůst1 ACT PAT ORIG: 	Chlapec.ACT Gen.ELID.ORIG vyrostl v muže.PAT; Syn.ACT vyrostl z dítěte.ORIG v muže.PAT;

vyrůst2 ACT PAT - jako stát se, vyplývat (z čeho je Pat):
		  	Z chlapce.PAT vyrostl muž.ACT.
(podobně Ze semene vyrostl dub. Ale *Semeno vyrostlo v dub nejde, proto musíme rozlišovat vyrůst2 od vyrůst1);
		   	Z městečka.PAT vyrostlo velké centrum.ACT
ALE: Malé městečko.ACT vyrostlo ve velké centrum.PAT - to je vyrůst1, je tu Gen.ELID.ORIG!

vyrůst3 ACT Ten kluk už hodně vyrostl. Vyrostl z dětských kalhotek.DIR1

vyvinout se má významy 1,2,3
vyspět má jen významy 2,3
vyplývat má jen význam 2
(b) on, ona, ono, oni, ony, ona
mají jediné lema on, spojené s gramatémem rodu (Gender) a čísla (Number); o dalších zájmenech viz výš v 2.2.1.
(c) Neg 
je lexém (s funktorem RHEM) pro ne, nikoli, předponu ne- u sloves, ani (pokud nefunguje jako souřadicí spojka); v případě záporného slovesa uzel s lexémem Neg závisí na V;
ve v.s. se dává Neg před V; pak se rozhoduje podle TFA: když uzel V má v atributu TFA hodnotu F, závisí na něm Neg zleva; když V má T, může Neg záviset zleva a pak má T (Dnes Jirka nepřišel; je nemocen) nebo zprava (s F), když sloveso stojí mimo dosah negace (...nepřišel s omluvou, ale s vysvětlením);
(ale např. nevelký, nepřítel jsou odvoz. slova, nerozdělují se).
(d) Rematizátory
Slova (příslovce, částice) jen(om), taky/é, též, právě, dokonce, i (pokud nefunguje jako souřadicí spojka), i další (viz seznam v Příloze A) dostanou funktor RHEM; ani (pokud nefunguje jako souřadicí spojka)dostane RHEM a jako sesterský (na témž slovesu závislý) uzel i Neg.RHEM;

rematizátor závisí prototypicky na slovese (jen v příkl. jako byli tam jen ČEŠTÍ studenti závisí na jiném členu, zde na subst., protože v jeho sémantickém dosahu je jen adjektivum, které tedy má být jeho sestrou); to bude často rozdílné od analytického stromu (!!);

(e) Spojky (přesněji částice)
které nespojují klauze (jsou za tečkou ap.), jako např. tedy, tudíž, totiž, a, protože, když, jenže, mají i ve v.s. funktor PREC (odkazují k “preceding text”, k předcházejícímu textu);
taky apoziční částice tj., totiž, a to dostanou funktor PREC, když neuvozují apozici, ale celou větu (klauzi).
(f) Zájmena “náladová”
volné ti, vám, nám (pokud nejsou ani ADDR, ani BEN(efaktiv)) dostanou automaticky funktor ETHD (etický dativ);

ten, on (“paralelní k subjektu”) dostanou funktor INTF (intenzifikátor): např. Ono (To) prší; On Jirka myslí...

(g) Složená vlastní jména
typu České Budějovice, Hradec Králové, ale i Frýdek-Místek se strukturně analyzují a navíc dostanou gramatém PHRi.
Spojovník nebo mezera uvnitř složeného vlastního jména se chápou jako povrchové konvence jejich psaní a rozdíl mezi nimi se v TGTS nereflektuje:

	Místek.PHRi			Barbora Vidová Hladká:

 Frýdek.RSTR.PHRi			 Hladká.PHRj

						  Vidová    Barbora
						RSTR.PHRj    RSTR

Stejně i kdyby se psala Vidová-Hladká.
(h) Emp, Cor a se_Recp
O hodnotě Emp viz odst. 'Věty bez řídícího slovesa' v odd. 2.2.2, o technických lexikálních hodnotách Cor viz odd. 2.5.B.3. a 2.6.B., o se_Recp i o se mluvíme v odd. o gramatické koreferenci, 2.6.B.

2.4 Koordinace, apozice a vsuvka
Ponecháváme lema spojky (nepřevádíme ji na CONJ ap., to jsou funktory); může tedy jít i o další spojky, než uved. v seznamu, např.:
pro funktor CONJ - jakož i, jak_tak, jednak_jednak; & rozebíráme jako a;
pro DISJ: či, buďto_nebo/či, až, ať_ať, ani;
pro ADVS: nýbrž, avšak, jenže, sice_ale;
pro CSQ: tudíž, takže, pročež;
pro GRAD: i, a_také, ani, popř. i a (zejména, je-li před ním čárka).

Za specifický typ DISJ s lematem až se chápe udání rozmezí: od_do, mezi, až; spojovník v této funkci se nahradí lematem až:
v období 1995 a 1999 (1995-99), Přinesl 5 až 10 knih, Přišlo tam 100 až 200 členů;
může tu být i čárka beze spojky, lema je pak Comma - např. dvacet, třicet jich bylo.

rozlišovat:
nebo, či
	každý tam byl buď nemocný, nebo raněný  - DISJ
	posílají tam nemocné nebo raněné - DISJ a CONJ lišit!
	(pokud to znamená “ty, kteří jsou nemocní nebo ranění”, pak tam posílají
	nemocné a raněné, je to CONJ)

Nováček s Kordou (Atr) zatím NEpřevádíme na koordinaci! Přívlastek tu má funktor ACMP (Accompaniment);
v synt. gramatému Reltype dostane hodnotu CO automaticky každý člen koordinační konstrukce (k odlišení od společného rozvití).

Apozice
je-li u apozice v ATS AuxY (u slov totiž, tj., a_to - to se spojí!, jako apod.), bude jako “apoziční spojka” lema této částice, ta dostane funktor APPS a na ní budou záviset obě (všechny) aponované části; není-li takové slovo, bude lema u APPS Comma

např.:			      totiž.APPS

				    Karel  král

příklad koordinačního spojení apozic: Václav, král český, nebo Zikmund, císař římský

u apozice předpokládáme, že nemá společné rozvití; český král, Karel, který byl synem Přemyslovny - vztažná klauze závisí na Karel; naopak král, který vládl nejdéle, Karel - závisí na král; obecně: rozvití závisí na bližším členu apozice; jsou-li stejně blízko, tedy na levém.

Vsuvka, parenteze
vsunutý člen: 	(a) je z analyt. AuxY_PA, Exd_PA nebo má Afun PRED_PA, tj. není syntakt. začleněn do věty - dostane funktor PAR a ve vz.s. i syntaktický gramatém PA; např.: ,myslím,.PAR.PA; nebo
(b) má jiný Afun před _PA, pak má jiný funktor a ve vz.s. dostane k němu automaticky (do synt. gramatému Reltype) hodnotu PA, aby se poznalo, že jde o vsuvku;
(c) syntaktický gramatém PA se ve vz.s. ručně doplní ke všem uzlům
ve vsuvce:

např.: Předpokládám, že podmět (jestli vyjadřuje.COND.PA činnost.PAT.PA),...

2.5 Elipsy
Ve v.s. i vz.s. platí vše v 2.5, pokud není uveden opak.

Doplnění uzlů vypuštěných v povrchové podobě věty:
oddíly: 	A. kdy doplňovat elidovaný člen a kam ho dát;
	 	B. co kdy doplnit: kdy zájmeno, kdy konkrétní lema N, V, A;
	   	C. kdy i něco na doplněném uzlu závislého

V tomto kroku převodu analytických struktur na tektogramatické jde o vytvoření takových uzlů, pro které nejsou v analytickém stromu obdoby; uzly jsou v tektogramatické, významové struktuře věty nutné, ale v povrchové struktuře věty jsou vypuštěny. Každý takový nově doplněný uzel musí však vždy být v atributu DEL označen symbolem ELID (ve v.s.).

Ve vz.s. se rozlišuje mezi ELID a ELEX; ELEX se dává, když je třeba - podle významu dané věty - doplnit k němu jeho závislé členy, které nespecifikujeme (např. Včera navštívil Jirka Marii a Milan Jiřinu: na vynechaném druhém výskytu slovesa bude záviset Milan.ACT, Jiřina.PAT, ale pro včera se další závislý uzel nedoplňuje, existence dalšího doplnění, které by bylo možné přenést z první klauze, se jen naznačí tím, že se doplní jako pravý člen koordinace navštívit.CO.ELEX;
pokud takové závislé členy patří k uzlu, který sám nebyl elidován, dostane v atributu DEL hodnotu EXPN, např. Včera Jirka navštívil Marii a Milan potkal.EXPN Jiřinu (to znamená, že se nezabýváme přesným zjišťováním, která volná doplnění 
se u druhého koordinovaného členu mají opakovat a která ne).

A. KDY A KAM SE DOPLŇUJE
A.1. Kdy se doplňuje uzel
Obecná zásada: ve v.s. i vz.s. se doplňuje
(i) řídící uzel k ExD,
(ii) v koordinaci apod. uzel pro vypuštěné opakování řídícího slova
(iii) uzel pro elidované obligatorní doplnění
- u sloves (viz níže body (b) a (d))
- u substantiv a adjektiv (viz níže bod (h))

(předpokládáme, že (ii) bude z velké části pokryto už v (i).

Ve v.s. se doplní funktor a dál (viz B, většinou doplní student) lema, u substantiva a u zájmena on i jeho rod a číslo; u já, ty, my, vy bude číslo doplněno automaticky; u uzlu Cor (viz B.3) se doplní i COREF (lema antecedentu; pokud je antecedent koordinovaný, dává se do COREF lema spojky);
ve vz.s. se vždy doplní lema jako ve v.s., vždy i CORNUM a ANTEC, u typu potkal (viz B.4.3) i CORSTN:PREV.

Pozn.: Nedoplňují se tedy fakultativní volná doplnění, pokud nejde o řídící slova doplňovaná k přívlastku s ExD, popř. pokud k tomu nějaký specifický kontext přímo nevede.

Podrobně (platí i pro v.s., pokud není řečen opak):

(a) vytvoří se řídící uzel k uzlu ohodnocenému analytickou funkcí ExD, pokud uzel s ExD nezávisí přímo na uzlu s AuxS (popř. na jiném Aux, které je těsně pod AuxS);

(b) vytvoří se uzel pro obligatorní rozvíjející člen (tam, kde je vyznačen ve valenčním rámci ve slovníku), např. DIR3 u slovesa přijít; pro vypustitelný člen viz odd. B.4.2 níž; doplní se i podmět ke slovesu, pokud není v povrchové struktuře vyjádřen (tento krok je důsledkem vlastnosti češtiny jako jazyka, který může vypouštět zájmeno v podmětu, tzv. pro-drop jazyk), viz odd. B.4.1 níž; vytvoří se nový uzel i v případě chybějícího obligatorního nevypustitelného aktantu (potkal on.PAT), viz B.4.3; dodává se vždy jen uzel s lexikální hodnotou osobního zájmena (on, já, my, ty, vy s rodem a (u on) číslem podle tvaru slovesa a podle toho, co se vyrozumí z kontextu): [My.ANIM.PL] Byli jsme tam všichni. Marie a Jana přišly a [on.FEM.PL] posadily se;
Děti.FEM.PL přišly a [on.FEM.PL] posadily se;
číslo u já, my, ty, vy  se doplní autom. v 2. fázi;
ve vz.s.: do COREF uložit funktor antecedentu, vyplnit i CORNUM a CORSNT;

(c) vytvoří se uzly pro vypuštěné elementy při elipse u koordinace, viz bod B.1 (nový uzel se doplňuje jen, když na něm závisí jiný uzel, nebo když jde o obligatorní doplnění);

(d) doplní se uzly pro všeobecné aktanty s lexikální hodnotou Gen (tedy Gen.ACT, Gen.PAT, Gen.ADDR, Gen.EFF, Gen.ORIG) viz odd. 2.3 (a) výš a B.2 níž;

(e) vytvoří se nový uzel v případě gramatické koreference (vztah řízení, 'control' u infinitivu apod., tedy uzel pro 'řízený', kontrolovaný člen), viz B.3 níž;

(f) vytvoří se nový uzel pro substantivum, které řídí shodný přívlastek vyjádřený adjektivem (Přišli jen mladší; Našli jen modré; to se netýká těch adjektivních slov, u kterých předpokládáme i substantivní funkci:
zájmena ten(to), některý, všichni ap. (nikoli zájmena přivlastňovací; z těch jen naši, vaši 'rodiče' ap. má i funkci substantiva),
číslovky základní,
superlativy,
zpodstatnělá adjektiva jako nemocný, raněný - seznam viz výš, v odd. 2.1 (iv).
např.:
Z kluků přišli tři.ACT.
Zbylí dva.ACT [kluci-nedoplňujeme] jsou...
Zvolili tři.PAT z pěti místopředsedů.
Substantivum se nedoplňuje ani u adjektivních slov v konstrukcích se sponou (Kluci byli úspěšní.PAT) nebo s funktory EFF a COMPL: např. pokládat za své.EFF,
našli je nemocné.COMPL ap.

(g) u záporného slovesa se vytvoří uzel s lematem Neg a funktorem RHEM jako zleva závislý na slovesu (jehož lema pak bude kladné): nenapíše --> Neg.RHEM psát...;
to se netýká adjektiv (nepsaný, nepodařený), substantiv (neurvalec) ani ostatních neslovesných slovních druhů (nemnoho aj.); u těch zůstane jeden uzel se záporným lematem.

(h) u substantiv a adjektiv:
Ve vz.s. se doplňují všechny obligatorní aktanty a obligatorní volná doplnění substantiv, tedy nejen u deverbativních substantiv, ale i u substantiv s obligatorním MAT nebo APP (srov. i odd. 1.2.b)).
Ve vz.s. se doplňují také obligatorní aktanty u deverbativních adjektiv (odvozený, přijatý, darovaný, adresovaný; píšící).

Ve v.s. se doplňují pouze obligatorní aktanty a volná doplnění u verbálních substantiv na -ní, -tí (zpracovávání, zpracování, dobývání, dobytí), nikoli už u deverbativ typu výběr, vývoj, náhrada ap. U ostatních substantiv se zpracovávají ve v.s. jen aktanty v povrchové podobě věty přítomné (tzn. že nejenom ve větě Musí zůstat pod dohledem se nedoplní ve v.s. ACT k subst. dohled, ale ani ve větě První skupina už odtud odešla se nedoplní MAT u subst. skupina).

A.2. Kam se dává
doplněný uzel se dá vždy nejblíže vlevo od svého řídícího (má-li se jich dát víc na jedno místo, pak podle systémového uspořádání, tj. ACT, pak většina volných doplnění, pak ADDR, PAT, EFF v tomto pořadí);
při automatické změně AuxR --> Gen.ACT zůstane uzel na místě;
uzly řídící koordinační spojení se píšou mezi obě části tohoto spojení (přesněji viz oddíl 3.).

B. KDY SE DOPLNÍ ZÁJMENO, KDY lema N, V, A: obecné zásady
kde stačí doplnit zájmeno (popř. zájmenné příslovce) a smysl se nemění, doplňuje se jen zájmeno - viz B.4;
lexikální jednotka (N, popř. V, A) se doplňuje jen, když to syntax nebo sémantika vyžadují, viz B.1; pro speciální lema Gen viz B.2, pro Cor B.3, pro Emp viz 2.2.2, pro Neg viz A.1 (g), pro Comma viz 2.4;
u V se doplňuje lexikální hodnota vždy (doplní se v 2. fázi automatické procedury), protože čeština nemá zájmenné sloveso jako a. do.

B.1. Doplnit lexikální jednotku N, V, A
ne “jen” zájmeno (ve vz.s. ručně; pro v.s. jen uzel, lema zůstane '???' a doplní se v 2. fázi automatické analýzy), kde je z věty systémově zřejmé nejen, ve které syntaktické pozici je něco elidováno, ale pozná se taky, která lexikální jednotka - ze které pozice - má být doplněna: především jde o elidovaný člen v koordinaci, pokud na něm něco závisí; k doplňování obligatorního doplnění viz B.4.2-3 níž.

Příklady:

červené a bílé víno -> víno červené a víno bílé

		              víno               a

		            a              víno     víno

	   červené   bílé              červené     bílé

			ANALYTICKÁ			TEKTOGRAMATICKÁ

mění se jen tehdy, když je sémanticky jasné, že to není společné rozvití;

staří a nemocní lidé - může mít TR:

				lidé

				        a

				   staří    nemocní

tak rozbíráme, jestli významově jde o těsnou konjunkci, nebo není sémantika jasná;

je-li jasné, že jde o spojení lidé staří a lidé nemocní (včetně mladých), dáme:

	 a

					lidé        lidé

					       staří       nemocní

podobně dvojznačné je např. nové knihy a časopisy;

jasné to je u příkladů jako:
ministerstva práce a sociálních věcí a zdravotnictví   souhlasila, že...: u druhého a doplnit uzel pro   ministerstvo, u prvního nedoplňovat (změna PL na SG se bude dělat jen ve vz.s.).

Obecně platí, že koordinace je co nejníže ve struktuře. Proto se často nemusí nic doplňovat: dáváme přednost co nejjednodušší struktuře, tedy koordinaci členské (i u přísudku) před větnou, takže např. dvě substantiva závisí na koordinaci sloves;

Jirka potkal a pozdravil Marii:

a.CONJ

Jirka.ACT.T  potkat.CO.F    pozdravit.CO.F    Marie.PAT.F

někdy je doplnění uzlu nutné; jde-li o gramatickou koreferenci, dává se lema antecedentu do COREF i ve v.s. (provede student); hodnotu atributu COREF zase vyznačujeme {}:

Marii jsem viděl a slyšel zpívat:

		                          a.CONJ

           Marie.PAT   já.ACT    vidět.CO  slyšet.CO   zpívat.EFF

		                                            Cor.ACT.{Marie}

o společné rozvití koordinovaného predikátu nejde u:
Jirka potkal Marii a pozdravil;
ACT je pro obě slovesa společný, PAT u pozdravit bude mít lema on (pokud se rozumí, že pozdravil Marii, příp. někoho jiného známého z kontextu) nebo Gen.
B.2. Nulou vyjádřený všeobecný aktant Gen
Gen - viz i odd. 2.3
Pozn.: Není-li obligatorní aktant vyjádřen, je to zpravidla Gen, pokud ovšem nemá být z kontextu doplněn.
Příklady elipsy, nulového vyjádření Gen u různých aktantů:

Elidovaný aktor:

Honza tam slyšel střílet. Gen.ACT u infinitivu
Ty domy byly vystavěny už dávno. Gen.ACT

Po vstupu (TWHEN.BEF) do místnosti Honza rozsvítil.
(doplní se i ACT, lema má Gen nebo on s vyplněným Coref:Honza, nebo (když nevstupoval Honza ani se nevstupovalo (lema Gen)) má lema on s vyplněným Coref:??? a CORSNT:PREVn, podle kontextu, viz poznámka “K funktorům u substantiv” v odd. 2.2.2)

Elidovaný patiens:

Máma uklidila (Gen.PAT), uvařila (Gen.PAT) a lehla si.
Za deset minut budu mít uklizeno (Gen.PAT).
Náš chlapec už čte (Gen.PAT i Gen.EFF, ve vz. s. i: modalita FAC)
Ta trouba dobře peče (Gen.PAT, ve vz. s. i: modalita FAC)

Ale nepřítomný EFF (v rámci slovesa číst je fakultativní):
Neruš tátu, on ještě čte.

Elidovaný adresát:

Dědeček dobře vypráví (Gen.ADDR) své zážitky (PAT).
Jana prodává (Gen.ADDR, Gen.PAT) u Bati.
(tj. je dobrý vypravěč, je prodavačkou - usuelnost, neaktuálnost, svědčí pro Gen)

Elidovaný EFF:

Jirka hodně čte. Gen.EFF (i Gen.PAT)
u předělat, rámec ACT PAT (ORIG) EFF
Předělali nám byt (Gen.EFF), teď se nám toho tam víc vejde.
Gen.EFF bude podobně u:
Předělali nám topení (a máme to teď dražší)
	Na co?	 *Nevím  [na nějaké modernější...]
Otec předělal loutku.
Matka přešila šaty.
Přestavěla pokoj/dům.

Pozn.: číst, psát, ... mají rámec ACT (ADDR) (o čem.PAT) (co/že.EFF),
ale říkat má ACT (ADDR) PAT EFF: říkat co (EFF) o čem (PAT);
Řekli mu.ADDR Gen.EFF; o té schůzi.PAT
mluvit (o čem.PAT) (s kým.ADDR) - oba fakultativní; mluvit a hovořit nemají v rámci EFF (není *mluvil/hovořil o něčem, že...);
To dítě už mluví, Mluví anglicky - je Gen.PAT, žádný ADDR
Mluví o té oslavě už dva měsíce - žádný ADDR
Když s ním mluvíš (Gen.PAT), máš pocit vstřícnosti
Musíš s ním promluvit... (Gen.PAT)
Když X. mluví (žádný PAT, ani ADDR), všichni ztichnou;

sloveso vyrůst má tři významy, viz 2.3. (a); tam viz i vyvinout se, vyspět, vyplývat.

B.3. 'Control'
doplňuje se lema Cor za nulový podmět (tj. hloubkově ACT, PAT nebo ADDR) u infinitivu, tj. elidovaná koreference ke konateli, patientu nebo adresátu řídícího slovesa, podle toho, jestli to má ve valenčním rámci jako 'controller' ACT, PAT nebo ADDR):

ve v.s. doplnit uzel závislý na infinitivu a dát mu lexikální hodnotu 'Cor', funktor ACT (u pasivního infinitivu PAT nebo ADDR); zvlášť se uloží (student) do COREF lema slova, se kterým je subjekt infinitivu (i pasívního) koreferenční;
ve vz.s. se vyplní i hodnoty atributů CORNUM a ANTEC;

příklady:
hodlat má v rámci jako 'controller' ACT, radit má ADDR, poslat má PAT;

Podnik.ACT plánoval (hodlal) zvýšit.PAT výrobu:
ve v.s.: na zvýšit závisí Cor.ACT.ELID.COREF:podnik a výroba.PAT
ve vz.s.: na zvýšit závisí uzel s hodnotami:
lema:Cor. ACT. ELID. COREF:podnik.CORNUM:č. slovního tvaru Podnik. ANTEC:ACT a výroba.PAT;

Honza se bál být spatřen - doplní se:
	pod infin.: Cor.PAT.ELID.COREF:Honza, Gen.ACT.ELID
	   (nebo on.ANIM.PL.ELID, podle kontextu - aby ho 'oni' nespatřili', je-li
	   to z kontextu jasné);
Pozn.: Pasívum není na TR odlišeno od aktíva.

Rodiče.ACT Jirkovi.ADDR radili jít.PAT tam:
ve v.s.: doplňuje se uzel závislý na infinitivu jít (tedy vlevo od jít) s hodnotami: lema:Cor, funktor:ACT, DEL:ELID, COREF:Jirka;
ve vz.s.: doplňuje se uzel závislý na infinitivu jít s hodnotami: lema:Cor, funktor:ACT, DEL:ELID, COREF:Jirka, CORNUM:č. slovního tvaru Jirkovi, ANTEC:ADDR.

Pozn.: Rozlišujeme: Jirka slíbil přijít, kde se doplní uzel s lematem Cor jako ACT infinitivu (protože nemůže jít o to, že by přišel někdo jiný) od struktury s koreferencí textovou Jirka slíbil, že přijde, kde se jako ACT infinitivu doplní osobní zájmeno on s rodem podle kontextu.

Poslali ho.PAT nakoupit.INTT:
ve v.s.: na nakoupit závisí Cor.ACT.ELID.COREF:on a Gen.PAT;
ve vz.s.: na nakoupit závisí uzel s hodnotami:
lema:Cor.ACT.ELID.COREF:on.CORNUM:č. slovního tvaru ho.ANTEC:PAT
a Gen.PAT.
U fázových sloves jde rovněž o kontrolu.

Další příklady pro v.s.:
Honza se chystal tam jít - doplní se Cor.ELID jako ACT infinitivu, COREF: Honza;
Nemá komu půjčovat.PAT – doplní se Cor.ELID jako ACT infinitivu, COREF: on;

Nechala děti spát - děti je PAT k nechat, spát je EFF k nechat, doplní se Cor.ELID jako ACT infinitivu, COREF: děti.
Pozn.: Nechal ho zabít je víceznačné: jako (a) najal si jeho vraždu, jako (b) např. v situaci, že přihlížel a nepomohl (podobně Nechal se zabít znamená spíše, že nekladl odpor, než (a), že si najal své vrahy) a jako (c) “dovolil mu, aby zabil” – zde pod zabít doplnit Cor.ACT.ELID.COREF:on.
Podobné konstrukce se slovesem nechat, kde není “control”, se analyzují:
Matka.ACT nechala.PRED spravit.PAT dětem.BEN boty.PAT (od obuvníka.ACT);
Ředitel jim.ADDR nechal přinést snídani do postele (jinak je to stejné, přinést má ADDR v rámci);
Honza se nechal přesvědčit (analogicky se je PAT přesvědčit, pokud tu není od koho/kým, je u přesvědčit Gen.ACT); analogicky pak nechal si přinést.

Ve vz.s. se kontrola zachycuje i u některých dalších substantiv, např.:
idea opustit stát, otázka zahrnout tento problém, možnost, nutnost, povinnost, snaha (mají Gen.ACT). Např. povinnost zaplatit pohledávky – doplnit Cor.ACT.ELID.COREF:Gen.ANTEC:ACT, Povinnost družstva uzavřít smlouvu s... - doplnit Cor.ACT.ELID.COREF:družstvo.ANTEC:ACT,

a u deverbativních adjektiv:
osoba povinná vydávat majetek – pod povinná doplnit Cor.ACT.COREF:osoba.ANTEC:ACT;

“Control” u substantiv:
Obvinili ho z vyvolání roztržky – pod vyvolání doplnit Cor.ACT.COREF:on.ANTEC:ADDR;
Radili synovi k odchodu - doplnit Cor.ACT.COREF:syn.ANTEC:ADDR zleva pod odchod;
Podezírají ho z útěku před odpovědností - pod útěk doplnit Cor.ACT.COREF:on.ANTEC:ADDR;
Očekávali ode mne trvalý dohled nad pacientem - pod dohled doplnit Cor.ACT.COREF:já.ANTEC:ADDR.

Ve v.s. se Cor.ACT doplňuje pouze:
(i) u substantiv zakončených na –ní, -tí,
(ii) u infinitivů (pak se doplňuje chybějící elidovaný uzel, který je kontrolorem infinitivu, i k substantivům, která nekončí na –ní, -tí (srov. bod (h) v odd. 2.5.A.1), např.:
nabídka uzavřít – doplnit Gen.ADDR pod nabídka, pod uzavřít doplnit Cor.ACT.COREF:Gen.

V pozici “controller” může být i (volné určení) BEN – Chodit.ACT pozdě je pro Janu.BEN typické.PAT - na chodit závisí Cor.ACT.ELID.COREF:Jana; ve vz.s. se vyplní vedle CORNUM i ANTEC: BEN. Ve větách s konstrukcemi lze/nelze + inf., být možné, nutné, záhodno, nutno, třeba + inf. se v případě nepřítomnosti uzlu s BEN tento uzel doplní (jeho lexikální hodnotou je Gen): Lze to splnit.ACT, Je možné.PAT to udělat.ACT – k lze/možné se doplní uzel s Gen.BEN, ke splnit/udělat se doplní uzel s Cor.ACT (ANTEC:BEN).

Tzv. slovanský infinitiv s akuzativem:

Honza slyšel Karla otvírat dveře

  (slyšet má rámec ACT PAT (EFF)):

	             slyšet

	   Honza          Karel.PAT    otvírat.EFF

	                   Cor.ACT.ELID.COREF:Karel    dveře.PAT

Slyšel otvírat dveře by mělo Gen.PAT u Slyšel a Cor.ACT u otvírat, kde bude v COREF lema Gen;

Ve vz.s. se u všech těchto příkladů doplní i CORNUM a ANTEC.

Pozn.1: Ale slyšet má i druhý rámec: ACT, PAT (kde PAT je Ak nebo závislá klause), takže např. u slyšel, že se dveře otvírají, slyšel otvírání dveří bude Gen jen u otvírání, otvírat.

Pozn.2: Pozor na jak1= spojka, jak2 = příslovce (Slyšel Pavla, že přichází - v této pozici je že vágní, absorbuje oba významy jak).

B.4. Doplnit jen zájmenný, anaforický element
B.4.1. Nulový podmět
Udělal (on.ACT.ELID) to (PAT).    Ale: Pršelo nemá ACT
Byla (on.FEM.SG.PAT.ELID) předběhnuta několika jinými.
	homon. s on.NEUT.PL (nutno vybrat podle kontextu):
(Naše děvčata běžela dobře, ale přesto neměla úspěch.) Byla (on.NEUT.PL.PAT.ELID) předběhnuta několika jinými.
ve v.s.: dodává se jen osobní zájmeno podle tvaru slovesa (i při víceznačnosti) a podle toho, co se vyrozumí z kontextu; číslo u já, ty, my vy bude doplněno automaticky, ale u on se musí uvést ručně; rod a funktor se vyplní všude ručně; doplní se (zde vyznačeno: [...]) např. i:
[my.ANIM.ELID.ACT] Byli jsme tam všichni.
[my.FEM...]  Byly jsme tam všechny.
Marie a Jana přišly a [on.PL.FEM] posadily se;
Děti přišly a [on.PL.FEM] posadily se ('děti' je v plurálu FEM, jako oči, uši)
[my.ANIM.ELID.ACT] Vstali jsme a [my.ANIM.ELID.ACT] odešli.
včera Jirka přijel a dnes [on] odjel (jde o koordinaci, ale dáváme jen zájmeno, protože jde o závislý uzel, ne o člen koordinovaného spojení; ten by měl lexikální hodnotu plnou, viz např. červené a bílé víno v B.1 výš);
B.4.2. Elidovaný vypustitelný obligatorní aktant
I ve v.s. se doplní uzel se zájmenem (zájmenným příslovcem):
např.:
Jirka do Černošic napsal a Jarda přišel. - doplní se podle kontextu buď sem nebo tam s ELID.DIR3; podle kontextu se má vždycky “poznat”, rozhodnout;
ani ve vz.s. u sem nedáváme nic do COREF, CORNUM a CORSNT, u tam dáváme jen ve vz.s. tyto atributy podle antecedentu;
Podobně:
Odešel [on] [odsud/odtamtud].
B.4.3. Nevypustitelný obligatorní aktant
Doplňuje se jen zájmeno:
Potkal Jarda Jirku? -  [on] [ho] Potkal
	je sice zřejmé, že Jarda Jirku, ale je to textová koreference; proto se doplní on nejen za ACT (viz výš B.4.1), ale i za PAT;
	jen ve vz.s. budou hodnoty COREF:Jirka, CORNUM:č. a CORSTN; nebude vyplněno ANTEC, to se vyplňuje jen u gramatické koreference, viz 2.6.
(Potkals našeho Jirku? - Potkal ([já] jako bylo [my] v B.4.1, Jirka dostane ELEX namísto ELID)
(ale srov. D pro Jirka potkal a pozdravil Marii.)
Jirka potkal Marii a pozdravil [koho? podle kontextu vybrat: ji - on.FEM.SG.ELID.PAT, nebo: s rodem podle toho, koho měl pozdravit (třeba při sázce), popř. Gen.ELID.PAT] (ale srov. odd B.1. výše, příklad “Jirka potkal a pozdravil Marii”)
COREF a další atributy se vyplní jen ve vz.s., protože jde o textovou koreferenci.
B.4.4. Doplní se zájmenný uzel
pro elidované substantivum, které řídí shodný přívlastek vyjádřený adjektivem (pokud jde o koordinační spojení a je jasná konkrétní lexikální hodnota, doplní se ta; viz červené a bílé víno výš v B.1);
doplňuje se ve vz.s. funktor i rod a číslo (pro v.s. doplní student);
někdy se doplní ten, ne on, např.: [ty] kulaté dej doprava, [ty] hranaté doleva;
řídící slovo se nedoplňuje u slov jako nemocný, raněný, ten(to), některý, všichni, superlativů aj., u kterých předpokládáme i substantivní funkci, viz výš v odd. A.1 (f) a seznam v 2.1 (iv).

B.4.5. Vynechaná pronouns of laziness
Můj bratr políbil svou ženu a já (ona.PAT.FEM.SG.ELID	políbil) taky.
(nejasné, jestli svou nebo jeho - pokud lze řešit z kontextu, bude ve vz.s. rozlišeno; hodnoty v {} jsou v COREF):
já.ANIM.SG.APP bratr.ANIM.SG.ACT políbit.ANT...CO
on.ANIM.SG.APP.{bratr} žena.FEM.SG.PAT CONJ
já.ANIM.SG.ACT já.ANIM.SG.ELID.APP
on.FEM.SG.ELID.PAT.{žena} políbit.ANT...CO taky...
    	(já taky svou)

já.ANIM.APP bratr... políbit...
...žena.FEM.SG.PAT CONJ on.ANIM.SG.ELID.APP.{bratr}
žena.FEM.SG.PAT (já taky jeho ženu)

ve v.s. bude doplněno jen:
    ...on.FEM.SG.PAT.ELID políbit.ANT...

Pozn.: Nevynechané pronoun of laziness zůstane jako zájmeno, COREF se zatím nevyplňuje, jen ve vz.s.

C. Poznámky k složitějším příkladům
(i) Tam, kde se dá doplnit lexikální jednotka nesystémově, ale jednoznačně (třeba i z předcházejících vět, přes tečku), dá se lema doplněné jednotky k uzlu s doplněným zájmenným prvkem, ale až jako gramatém COREF - jen ve vz.s.:
Přišel k Jiřině a dal jí kytku. - je-li jasné, že nedal   kytku Marii, o které se mluvilo předtím (třeba se sázkou, že přijde-li k J., dá potom kytku M.): 'jí' bude mít: on.FEM.SG.ADDR a v atributu COREF bude Jiřina, CORNUM: č.Jiřině.

(ii) Kde se normálně doplňuje významové slovo, musí ovšem stačit zájmeno, když byl antecedent zájmenný.

(iii) Všeobecnost (Gen) se uplatní i u adjektiv:
Jan je věrný (manžel). [Gen.ADDR]
Je to hrdý/pyšný člověk. [Gen.PAT - na sebe, na okolnosti kolem sebe, své zásluhy...]
Další příklady viz Panevová (1998b).

(iv) U elidovaných sloves je nutné vždy doplnit lexikální hodnotu (jak už řečeno), protože čeština nemá zájmenné sloveso jako je angl. do; nedoplňujeme tedy to dělat, protože někdy by se měnil smysl věty; ve v.s. zůstane lema '???', doplní se v 2. fázi automatické analýzy.

2.6 Koreference
Koreference se dělí na textovou (běžné odkazování, viz níže A) a na gramatickou (zvratné a vztažné prostředky, 'kontrola', doplněk, viz níže B). Ve v.s. se u textové koreference zachycuje jen doplněným uzlem se zájmenným lematem (tento uzel dostane funktor, ale nevyplňuje se COREF).

Gramatická koreference - ve vz.s. se vyplňuje hodnota COREF (lema antecedentu, popř. 'kontrolora'); ve v.s. to doplní student.
Jako koreferenci chápeme i širší anaforické vztahy, nemusí jít vždycky o plnou referenční totožnost, např. Jirka zase nepřišel. Oni všichni... - oni se chápe jako odkaz k Jirka.

Podrobněji:
A. Textová
Ve vz.s.: vyplní se COREF (lema antecedentu), CORNUM (ORD, “pořad.” číslo), CORSTN, ale ne ANTEC (to je jen pro gramatickou koreferenci ve vz.s.);
v CORSTN bude automaticky NIL, ve vz.s. je třeba změnit, je-li antecedent v předcházející větě: PREV1.

Příklady:
Jirka potkal Marii a pozdravil [ji].
je-li jasné, že pozdravil Marii, doplní se on.FEM.SG.PAT.ELID, a ve vz.s. COREF:Marie, CORNUM:č.Marie,
jinak je pod pozdravil Gen.PAT;

Políbil Marii včera a já [jsem Marii políbil] dnes.
ve vz.s. se doplní u druhého výskytu slovesa i jeho PAT, včetně COREF;
(Vsadili jsme se, že do týdne Jirka políbí Marii a já Janu). Jirka ji políbil včera a já [jsem ji políbil] dnes.
ve vz.s. bude z hodnot COREF jasné, že mluvčí políbil Janu;
volná doplnění:

Jirka se včera zase v hospodě opil do němoty a Honza dneska.

a.CONJ

                   opít_se.CO.F                          opít_se.CO.T.ELEX

Jirka.T  včera.T       zase.F hospoda.F  němota.F     Honza.T     dneska.F

tj. tam, kde by doplňovaných členů závislých na elidovaném bylo víc a není jasné, které se opravdu doplnit mají (opil se Honza taky do němoty, zase, v hospodě...?), dává se k doplněnému řídícímu členu jen ELEX, to, co by na něm mohlo záviset, se nedoplňuje; ve v.s. se dává jen ELID, ne ELEX;
zatím doplňujeme jen samotný uzel a tam, kde se z kontextu vyrozumívá i něco o jeho volných doplněních, dáváme ve vz.s. specifický symbol ELEX pro účely dalšího studia; obligatorní doplnění se doplňují vždycky, i ve v.s.

Bez doplňování uzlů se řeší např.:

Jirka potkal a Honza pozdravil Marii.

			                a.CONJ

			      potkat.CO         pozdravit.CO    Marie

			Jirka              Honza

ve v.s.: doplní se uzel se zájmenným lematem (tento uzel dostane funktor, ale nevyplňuje se COREF), a to jen v těchto případech (srov. v 2.5.B):
(a) nulový podmět: Spali - on.ANIM.PL.ACT.ELID
	ale: (Lehli jsme si a) spali - my.ANIM.PL.ACT.ELID
	viz 2.5.B.1;
Zájmena my, vy neodkazují, nehledáme proto jejich  antecedent.
Při kontextové nejasnosti o antecedentu zájmena on se dává přednost rodu
ANIM.
(b) jiný elidovaný obligatorní aktant,
	vypustitelný (přišel sem/tam, viz 2.5.B.4.2)
	nevypustitelný (např. PAT u potkat, viz 2.5.B.4.4).
(c) substantivum, na kterém závisí adjektivum s ExD, viz odd. 2.5.A(f) a 2.1.(iv).
B. Gramatická koreference
tj. svůj, se, který, podmět infinitivu apod. ('control') a doplněk:

V zásadě se ve v.s. doplňuje lema (pokud jde o elidovaný uzel) a hodnota COREF (lema antecedentu),

ve vz.s. vedle toho i hodnoty CORNUM a ANTEC (v CORSTN se nechá NIL, protože u gramatické koreference je antecedent v téže větě).

U se/si a svůj:
Pozn.: tvary se, si, sebou, svůj, sebe, sobě... mají společné lema “se”; ve v.s. bude pro se, si, sebou lema se i hodnota COREF (tj. lema ACToru) doplněno v 2. fázi automatické procedury, jinak (u svůj, sebe, u pasíva) se lema i COREF doplní ručně (makro!);

ve vz.s. se kromě lematu a COREF vyplní:

(a) Kde nejde o reciproční užití:
ve vz.s. se vyplní i CORNUM (č. antecedentu), ANTEC (funktor antecedentu), případně i syntaktický gramatém;
ve v.s. se vyplní funktor tam, kde po automatické proceduře zůstaly ???.

(b) Reciproční užití se, si, sebou...:
ve vz.s. se zájmeno převede na lema se_Recp (reciprocal, 'navzájem'), aktanty ve vztahu reciprocity se rozeberou jako koordinace členů.
    
Honza.ACT a.CONJ Jirka.ACT se_Recp.PAT střídat
    	Střídali se_Recp.PAT Honza.ACT a.CONJ Jirka.ACT
    	Honza.ACT a.CONJ Marie.ACT se_Recp.PAT líbat
    	Jan.ACT a.CONJ Marie.ACT se_Recp.ADDR dopisovat Gen.PAT
pak ovšem stejně i
    Chlapci.ACT se_Recp.PAT střídat

Tento způsob se uplatní pouze tam, kde jsou reciproční aktanty (členy) zkoordinovány nebo v plurálu (a platí, že Honza se střídá s Jirkou a zároveň se Jirka střídá s Honzou, tj. spolu, mezi sebou); protože je antecedent koordinovaný, dává se do COREF lema spojky. Kde jsou spojeny předložkou s a jde o vzájemnost, rozebírá se jinak:
    Honza.ACT střídat_se s Jirkou.PAT
    Honza.ACT s Jirkou.PAT střídat_se	Honza.ACT s Marií.PAT líbá_se rád.CMPL
    Honza.ACT s Marií.PAT líbají_se rádi.CMPL
    Jan.ACT dopisuje_si s Marií.ADDR o termínech.PAT
    Jan.ACT s Marií.ADDR dopisují_si o termínech.PAT
Není to stejné jako Přijeli Lendl s Kordou.ACMP, tady jde o pozici aktantu (vzájemného). Pokud se tu vyskytnou slova jako spolu, navzájem, ohodnotí se funktorem MANN.

ve vz.s.: vyplnit vždy i hodnoty CORNUM a ANTEC;

ve v.s. se reciprocita zanedbá (tj. nepřipojuje se sufix _Recp k reflexívu, to jen ve vz.s.) a “Honza a Jirka” budou zachyceny jako “normální” koordinované (tedy nikoli vzájemné) subjekty; slovesa jako střídat, líbat ve v.s. mají lema  střídat_se, líbat_se s ACT a PAT (Honza se střídá s Jirkou, ale i Honza s Jirkou se střídali), nebo s koordinovaným ACT (Honza a Jirka se střídají).
vztažné věty - viz odd. 2.2.2.4 (shodný přívlastek, funktor RSTR nebo DES ve v.s. i vz.s.)
'kontrola' - viz u elipsy, odd. 2.5 B.3
Za určitý druh gramatické koreference je možné považovat i vztah doplňku k podmětu (nebo jinému členu), o tom viz v odd. 2.2.2.4.

3. AKTUÁLNÍ ČLENĚNÍ (AČ)
Bude zpracováno ve vz.s. a zvlášť i pro v.s.

Hlavní zásady:

Jednotlivé uzly mají v atributu TFA hodnoty:
T (CB, kontextově zapojené, tematické slovo),
C (kontrastivní část tématu),
F (tj. NB, slovo kontextově nezapojené, rematické, v  ohnisku, 'focus').

Při značkování korpusu nebudeme rozlišovat mezi t,f, a T,F (se kterými se pracuje v detailní tektogramatické reprezentaci).

T i C vždycky závisí vlevo od řídícího a F závisí vpravo od řídícího), kromě těchto výjimek:

(a) Proxy focus má T a je vpravo - např. (Kterého učitele jsi potkal?) Potkal jsem učitele.T chemie.F (proxy focus je kontextově zapojené slovo, pod kterým někde visí ohnisko, v tomto příkladu učitele):

      potkat

já            učitel.T

                    chemie.F

(b) rematizátor:
 (i) pokud závisí na slovu s F, má F, ale je vlevo:
 Jirka tam nepřišel.

                            přijít.F

 Jirka.T    tam.T       Neg.F

 (ii) pokud závisí na slovu s T, pak záleží na tom, jestli je jeho řídící slovo v jeho dosahu; jestli není, má RHEM F a je vpravo:
 Jirka tam nepřišel včera, (ale až dnes)

               přijít.T

Jirka.T     tam.T       Neg.F       včera.F

je-li řídící slovo rematizátoru v jeho dosahu, pak rematizátor má T a je vlevo:
 Jirka tam nepřišel proto, že je nemocný.

                      přijít.T

Jirka.T    tam.T    Neg.T     být.F

                                     nemocný.F

příklady rematizátorů viz v odd. 1. pod RHEM v seznamu funktorů.

Další pravidla:
(1) (i) pokud je uzel příliš vlevo (neprojektivně), dostane C; uzel se posune doprava, aby byl v nejlevější možné projektivní pozici; co na něm závisí, jde ovšem s ním a dostává T nebo F podle instrukcí pro ostatní uzly;
 F bude předem vyplněno automatickou procedurou všude,  bude se měnit na T nebo C, kde je to zapotřebí;
 (ii) ostatní:
 (a) co závisí zleva na slovesu (určitém tvaru ve  složeném tvaru slovesa, infinitivu, pokud není ve  složeném tvaru slovesa), má zpravidla T (F zůstane jen tam, kde se jasně pozná, že je to “nová informace” nebo nový vztah; v mluvené podobě věty by tam byl větný  přízvuk (klesavý, intonační centrum), např. u přímé řeči: “Bude to ZLÉ, řekli si”;
 C se dává ke kontrastivní části základu (asi to vždycky  nebo většinou bude vlastní základ, pokud vyjadřuje prvek vybraný z množiny alternativ), např.: Jedině  s úspěšnými.F vzory.C se můžeme poměřovat. Jirkovi.C to  Martin nedal. Janu.C Marie neviděla.
 (b) co visí na slovesu nejvíc doprava, má F (kromě  výjimek uvedených v (a);
 (c) každé sloveso a co je mezi ním a (b), má zásadně  F, ale opakuje-li se,, je-li zahrnuto v antecedentu ap., dostane T; to platí i o slovech významově chudých, jako být, mít, činit atd. (lexikálně rozlišujeme jen být, mít významové od pomocného, nikoli sponu od slovesa existence;
 (d) hlouběji závislé (přívlastek ap.) je zpravidla  F (výjimky jako v (c));
 (e): shodné přívlastky se přeřadí zleva doprava, viz  4., pokud není kontextem dáno, že jsou T.

(2) Zachycení struktur, které jsou na analytické rovině neprojektivní:
Zatím navrhujeme ve vzorovém i velkém souboru tato řešení:
(i) uzel zavěšený neprojektivně zcela vlevo bude označen (kromě případů v bodě (iv)) symbolem C(ontrast) místo T, tedy bude se předpokládat jeho kontrastivní užití a zavěsí se projektivně co nejlevěji; příklonky budou zavěšeny také projektivním způsobem, ale dostanou index T (nikoli c);
 příklad: K jásotu není nejmenší důvod bude mít strom:

       být.F

Neg.F              důvod.F

            jásot.C       nejmenší.F

podobně dostane C i jiný kontrastivní uzel zavěšený doleva (tedy CB): např. Jeho.C jsem neznal; ji.C jsem poznal hned.
(ii) pokud je první řídící uzel v ohnisku hluboko zapuštěn (tj. nezávisí přímo na slovesu), dostane jeho řídící uzel index T a tento řídící uzel (tzv. 'proxy focus', viz výš) je výjimečně vpravo od svého řídícího uzlu (příklad: Pavel.T potkal.T učitele.T angličtiny.F).
(iii) pokud bude NB prvek přemisťován zleva (tedy v analytickém stromu bude vlevo) doprava, pak čím víc byl vlevo, tím víc bude vpravo (“zrcadlově”), např.:
 velký žlutý motýl --> motýl žlutý velký
 přívlastky závislé i v ATS vpravo buď zůstanou víc  vpravo, nebo budou víc vlevo než přívlastky přesunuté  zleva - podle významové relativní volnosti, tedy např.:
 žlutý motýl, kterého jsme viděli -->
 --> motýl žlutý ...viděli
 malá kočka domácí --> kočka domácí malá
 stará pasta na parkety --> pasta parkety stará
(iv) uzel stojící “neprojektivně” vlevo dostane obvykle C, ale dostane T, jestli není na začátku klauze (nebo jinak poznáme, že není vlastním tématem) a přitom:
 (a) řídící slovo je 'kvazimodální', ať už jednoslovné (plánovat, rozhodnout_se), nebo frazém s kvazimodálním významem (mít čest, pokládat si za čest...) nebo
 (b) ř. slovo je jiný frazém, např. projevit zájem o;
soupis frazémů a kvazimodálních sloves se bude postupně  pořizovat;
frazém - závislá slova visí na jeho nejvyšším uzlu, tedy např.:
O logiku projevil Jirka zájem až letos:

                        projevil.F/T

logika.C    Jirka.T    zájem.F/T    až.F    letos.F

(v) doplněk na začátku klauze má C, např.: Jako prozřetelné.C prověřil.F čas.F rozhodnutí.F Milenino.F

(3) Pořadí jednotek v kontextově zapojené části není libovolné. Předpokládá se toto uspořádání:
(a) nejvíce vlevo se umístí uzel vlastního tématu (kontrastivní má při tomto výběru přednost),
(b) za něj další kontextově zapojené uzly téhož druhu (tedy ne takové, o kterých se mluví v (c) - (f),
(c) dál následují uzly s funktorem PREC,
(d) pak uzly elidované, např. ACT.ELID,
(e) uzly pro příklonky
(f) a konečně kulisy, tj. místní a časová doplnění v T, která nejsou vlastním T ani C;

Pozn. 1.: Výrazy jako u nás, minulou sobotu jsou zpravidla kulisami, ale můžou být i vlastním T, např.:
Dnes (vl. T) tam (kulisa) nepůjdu.
Včera Jirka odjel - včera může být kulisa (a Jirka je pak vlastní téma, na první pozici); o tom, zda jako vlastní téma vybrat substantivum nebo adverbiále rozhoduje kontext (vl. téma je, 'o čem věta vypovídá').
Takový příslovečný výraz může být i v rématu, pak ovšem není kulisou.

Pozn. 2.: Uvnitř jednotlivých oddílů (a) - (e) by měly uzly, pokud by jich tam bylo víc, být uspořádány podle systémového uspořádání (zhruba řečeno: ACT - ADDR - většina volných doplnění - PAT - EFF.

Pozn. 3: Uzel, který rozvíjí celou koordinační konstrukci, předchází před všemi uzly, které závisejí na jednotlivých částech této konstrukce;
např. Honza včera pracoval a Jirka odpočíval má strom:

                   a.CONJ

včera       pracoval.CO        odpočíval.CO

        Honza                        Jirka

(4) Přiřazení jednotlivým uzlům hodnoty T (kontextově zapojený) a F (kontextově nezapojený) se řídí těmito zásadami:
1. hodnota T je přiřazena uzlům, které reprezentují opakující se (i když ne doslova) jednotky z předcházejícího textu (uvnitř věty i před ní); jde především o případy koreference ap. (i když jde o sloveso); do této skupiny patří také uzly, které se v tektogramatickém stromu doplňují (výjimky jsou u koordinace, např. v konstrukci černý a modrý inkoust je vypuštěn první výskyt substantiva, ten je však F, zatímco nevypuštěný druhý výskyt je T);
2. indexické výrazy - já, my, teď, můj, náš, tady, letos, zítra atd. - i výrazy s funktorem PREC (proto, tedy aj.) mají obvykle přiřazenu hodnotu T; jen při kontrastu, jako nositelé intonačního centra (větného přízvuku, většinou na konci věty) mají F;
3. obecná zájmenná slova - někdo, něco, jednou, nějaký ... mají hodnotu F (se stejnou výjimkou jako u slovesa, viz (1)(c) výš);
4. atribut vyjádřený adjektivem, substantivem, zájmenem (kromě indexických ap.) nebo číslovkou a závislý na substantivu má normálně přiřazeno F (i když je v povrchovém slovosledu vlevo od N); hodnota T se přiřazuje, jen když se tento atribut opakuje nebo je z předcházejícího kontextu jasný:
starý dům --> dům starý.F, ale dům starý.F a starý.T park;
hodnota T se přiřadí i substantivům ve spojeních s číslovkami ap. (řídící N je v těchto příkladech proxy focus): Utratil.T za tu.T učebnici.T korun.T sto.F
nebo: Podnik.T má.F obrat.F korun.T milionů.F 32.F
 Bylo.F mu.T let.T osmnáct.F
 - pokud ovšem nevyplývá z kontextu, že jsou koruny  např. v kontrastu k dolarům, léta k měsícům ap.;
je-li shodných přívlastků víc, přeřazují se zleva doprava zrcadlově:
Koupila hezký malý obrázek --> Koupila obrázek malý.F hezký.F Prozradíte.F DALŠÍ.F elitní.T jména.T (ale jména je vpravo od svého řídícího slova, jakožto proxy focus)
přívlastek závislý zprava se přitom někdy přeskočí, jindy ne, podle smyslu (relativní těsnosti):
všechny malé sešity ze školy, které má v tašce -->
sešity ze školy malé všechny, které...
při restriktivní platnosti vztažné klauze bude ale všechny až za ní;
5. hodnota T je přiřazena slabým tvarům zájmen (tě, ti, ho, mu, mi, většinou i mě; u mně, ji, jí, jim, jej, nás atd.), pokud na nich není umístěn větný přízvuk, a jiným příklonkám;
6. silné tvary zájmen (tebe, jemu atd.) mají přiřazenu hodnotu F, pokud je na nich (tj. na předložce) větný přízvuk (klesavý, tj. intonační centrum, ne jen fakultativní stoupavý přízvuk kontrastivní - u toho by bylo C); zájmeno za předložkou má vždycky silný tvar, takže může dostat i hodnotu T, např.: Pro něj.C to přinesu ZÍTRA. Zítra to přinesu PRO něj.F. Zítra to pro něj.T PŘINESU. ZÍTRA to pro něj.T přinesu.
7. Symboly řídící koordinační spojení nemají T ani F a píšou se mezi části koordinovaného spojení;
zpravidla i tady členy s T závisejí doleva a s F doprava; jen při elipse se může stát, že vpravo od spojky závisí jak člen s F (elidovaný a restaurovaný), tak (ještě víc vpravo) člen s T:
(viz výš u příkladu (1) v 2.5.B.1: červené.F [víno.F] a víno.T bílé.F);
8. doplněný uzel je zavěšen vždy vlevo od svého řídícího uzlu a má index T (kontext. zapojený), pokud je to možné;
výjimkou je např. právě (sub 7) zmíněné červené.F a bílé.F víno.F -> červené.F [víno.F] a víno.T (!) bílé.F, stejně jako bude výsledek při červené víno a bílé;
9. Pro souvětí platí zejm.:
(a) souřadné souvětí - viz 7.:
 každá koordinovaná klauze má své vlastní aktuální členění:
 Tom přinesl knihy a pak Jirka odnesl noviny.
 Tom.T přinesl.F knihy.F a pak.T Jirka.T odnesl.F noviny.F
 Knihy.C odnesl.F a noviny.C přinesl.F.
 Chodil.F sem.F a chodil.T tam.F, ale nenašel.F nic.F.
(b) přímá řeč je zpravidla dynamičtější než uvozovací věta:
 Jirka řekl.F(nebo T): “Je.F dobře.”
 tak to bude přerovnáno, i kdyby na povrchu bylo:
 “Je dobře,” řekl Jirka.
 sekundární případ, asi vzácnější, je např. povrchové:
 Taky Jirka řekl: “Je dobře”; z toho vznikne:
 “Je.T dobře” řekl.T taky Jirka.F - tady se přímá řeč  dostane doleva, protože má T.
(c) v podřadném spojení klauzí se závislá obvykle nechá vlevo  (s T) nebo vpravo (s F) podle povrchového pořadí, pokud  není její přízvukování příznakové (tj. pokud se jedno ze  sloves neopakuje apod.); pokud je sloveso příslovečné  klauze před slovesem klauze řídící a je v kontrastivním  postavení (má aspoň fakultativní stoupavý “frázový”  přízvuk), např. Protože se program.T osvědčil.C, použili.F  ho..., dostane toto sloveso C a zůstane vlevo; to platí i pro CONFR.
(d) v uvozovací klauzi DSP má zpravidla T!
(e) má-li něco C ve vztažné klauzi, bude to vlevo od  vztažného slova (to se až na povrchu posouvá doleva).
10. Z volných doplněné MOD a MANN má zpravidla F (i když stojí na povrchu vlevo, tzv. adverbální přívlastek: rychle řekl; snad řekl; dobře řekl...); ATT má zpravidla T (Naštěstí přišli).
11. Neg a další rematizátory:
ve v.s. se dává Neg před V; pak se o její poloze rozhoduje podle TFA: když uzel V má v atributu TFA hodnotu F, závisí na něm Neg zleva; když V má T, může Neg záviset zleva a pak má T (Dnes Jirka nepřišel; je nemocen) nebo zprava (s F), když sloveso stojí mimo dosah negace (...nepřišel s omluvou, ale s vysvětlením), popř. když v F není nic jiného než Neg;
podobně i ostatní rematizátory - zpravidla mají F, i když stojí těsně před svým řídícím slovem (jestli to má F); rematizátor s F (včetně Neg.F) se nechává vlevo od řídícího slova, jestli to má F; jestli má řídící slovo T, má rematizátor většinou taky T; jen v případech jako Jel.T jenom.F do Prahy má RHEM (podle povrchového slovosledu i podle významu: nejel jinam než do Prahy) F a je vpravo (na rozdíl od Jenom.T jel.T do Prahy - tzn. nic víc neudělal);
Nepřijel ani PAVEL, a stejně Ani PAVEL nepřijel -->
 Neg.RHEM.T přijet.T ani.RHEM.F PAVEL.F
ať se mu to líbí či nelíbí: líbí.F líbí.T Neg.F
12. v ostatních případech platí, že ten uzel, který závisí zleva, má přiřazenu hodnotu T, a ten, který závisí zprava, má přiřazenu hodnotu F;
13. při zřetelně rematické platnosti pomocného slovesa (včetně vlastních sloves modálních) má celé sloveso pozici v ohnisku; i když je jeho lexikální hodnota kontextově zapojená, označuje se sloveso symbolem F
Uděláno to ještě nemá:

                                    udělat.F

on.T         to.T  ještě.F   ne.F

srov. např. i Ještě to neudělal, ale určitě to udělá.F,
kde ovšem povrchový slovosled nemůže vyjadřovat tento rozdíl mezi tematickým udělat a rematickým futurem.

ZÁVĚREČNÁ POZNÁMKA
Řada otázek vyžaduje další zpracování, ať už jde o potřebu jemnějšího členění apod., tedy i dalšího empirického výzkumu, nebo jen o technické úpravy bodů, u kterých je úplnější řešení známo, ale nebylo v této etapě pro svou náročnost zařazeno. Přehled takových bodů bude uveřejněn zvlášť.

PŘÍLOHA A: SEZNAM PŘÍSLOVCÍ (NEÚPLNÝ)
Uvádíme tu zatím jen některá příslovce (a částice), výběr není soustavný; nelze zadat seznamem příslovce produktivních typů jako česky, právnicky, lexikálně...; ta mají funktor MANN; častá je homonymie ATT/MANN - pak je typické, že ATT ('bylo prosté, spravedlivé atd., že to udělal') bývá na začátku věty (klauze): prostě nepřišel, zatímco MANN ('bylo prosté, spravedlivé atd., jakým způsobem to udělal') bývá za slovesem oblékl se prostě; dvojznačné je prostě se oblékl a šel tam: 'zkrátka' - ATT, 'jednoduše' - MANN.
Příslovce produktivním způsobem odvozená od adjektiv budou mít ve vz.s. a pak ve slovníku lema adjektiva, např. samozvaně --> samozvaný, česky --> český, snadno --> snadný.

PŘÍSLOVCE			FUNKTOR
absurdně			ATT/MANN
alternativně		MANN
ani				RHEM (nebo spojka CONJ/GRAD)
à propos			ATT
asi				MOD ('pravděpodobně')nebo EXT.APPX ('zhruba')
bezpochyby			MOD
beztak			ATT
biologicky			MANN
bláznivě			MANN
bohužel			ATT
celkem			EXT
často				THO
částečně			EXT
česky				MANN
čestně			MANN
dál				PREC
dále				PREC
díkybohu			ATT
dobře				MANN
dodatečně			MANN
dokonce			RHEM
doslovně			ATT
doufejme			MOD (bez čárek; jinak: PAR)
duchovně			MANN
duševně			MANN
důvěrně			MANN
ekonomicky			MANN
emocionálně			MANN
fakticky			ATT
formálně			ATT/MANN
fyzicky			MANN
hlavně			RHEM
hloupě			ATT/MANN
hodně				EXT
hmotně			MANN
hypoteticky			ATT
charakteristicky 		ATT/MANN
chybně			ATT/MANN
i				RHEM nebo spojka CONJ/GRAD
ideálně			ATT
intrikánsky			ATT
iracionálně			MOD/ATT
jak				MANN
jasně				MOD/MANN
jednoduše			MANN
jednoznačně			MANN/ATT
jen				RHEM
jenom				RHEM
ještě				RHEM
jistě				MOD
již				RHEM
jmenovitě			ATT
klasicky			MANN/ATT
koneckonců			ATT
konečně			TWHEN
konkrétně			APPS (spojka) nebo MANN
krásně			ATT/MANN
krátce			MANN (ale krátce po, před --> EXT)
kupříkladu			APPS (spojka)
laskavě			MANN
legračně			MANN
lexikálně			MANN
lingvisticky		MANN
logicky			ATT/MANN
lstivě			MANN
málem				RHEM
matematicky			MANN
materiálně			MANN
mazaně			ATT
metaforicky	 		MANN
milosrdně			ATT
mimochodem			MANN
mimoto			PREC
mnohokrát			THO
morálně			MANN
moudře			ATT/MANN
možná				MOD
mylně				ATT
náhodně			MANN
náhodou			ATT/CAUSE
nakonec			TWHEN
náležitě			ATT
nanejvýš			RHEM
naopak			PREC
napovrch			MANN
např.				RHEM
například			RHEM
národnostně			REG
následovně			MANN
naštěstí			ATT
navíc				PREC
ne (Neg)			RHEM
necharakteristicky	MANN/ATT
nejapně			ATT/MANN
nejen				RHEM
nelogicky			MANN/ATT
nemilosrdně			ATT
nemoudře			ATT/MOD
neočekávaně	 		ATT
neoddiskutovatelně	ATT
nepochybně			MOD
nepopiratelně		MOD
nesporně			MOD
nespravedlivě		ATT/MANN
nesprávně			ATT/MANN
nešťastně			ATT/MANN
netypicky			ATT/MANN
neuvěřitelně		MANN/EXT
nevhodně			MANN/ATT
nevyhnutelně		MOD
nevysvětlitelně		ATT
nutně				MOD
obecně			EXT
obrazně			MANN
obzvlášť			RHEM
odedávna			TWH
odporně			ATT
odtud				DIR1
oficiálně			MANN
omylem			CAUS
opět				RHEM
opravdu			ATT
osobně			MANN
 ALE: on osobně ap.	RSTR
pak				PREC
podezřele			MANN/ATT
podobně			CPR	(následuje-li jako nebo dativ;
					jinak PREC)
podstatně			MANN  (u komp. EXT, např.: podstatně.MANN více.EXT)
politicky			MANN
poměrně			EXT
popřípadě			APPS (spojka)
potenciálně	 		MOD
potěšitelně	 		ATT
pouze				RHEM
povětšinou	  		RHEM
prakticky			MANN
pravděpodobně		MOD
právnicky			MANN
právě			  	RHEM
právem			ATT
proboha			ATT
proklatě			MANN
prosím			ATT
prostě			ATT/MANN
proto				CAUS
prvořadě			RHEM
především			RHEM
překvapivě			ATT/RESL
přesně			MANN
převážně			RHEM
přibližně			EXT.APPX
příjmově			REG
příkladně			APPS (spojka, 'například') nebo MANN
přinejmenším		ATT
případně			APPS (spojka)
přirozeně			ATT/MANN
racionálně			ATT/MANN
raději			ATT
radostně			ATT
realisticky			ATT/MANN
relativně			EXT
riskantně			ATT/MANN
rovněž			RHEM
rozhodně			MOD/MANN
rozumně			ATT/MANN
sem				DIR3
schválně			CAUS
skoro				RHEM
skutečně			ATT
skandálně			RESL
slavně			RESL
sotva				ATT
spíš				PREC
spíš_než			CPR.DFR
spravedlivě			MANN/ATT
správně			MANN/ATT
stejně			CPR (ale 'přesto' --> PREC)
stěží				ATT
striktně			MANN
stručně			MANN
střízlivě			MANN
šťastně			MANN/ATT
štěstím			CAUS
tady				LOC
tak				MANN/PREC
také, taky			RHEM
takřka			RHEM
tam				LOC/DIR3
teď				TWH
technicky			MANN
téměř				RHEM
teoreticky			MANN
tj.				APPS (spojka)
to_je(st)			APPS (spojka)
toliko			RHEM
totiž				APPS (spojka)
trochu			RHEM
tudy				DIR2
týdně				THO
typicky			MANN/ATT
údajně			ATT
upřímně			MANN
určitě			MOD
úskočně			ATT
už				RHEM
vážně				MANN; ale: vážně se to stalo ATT
vcelku			EXT
včetně			RHEM
velmi				EXT
většinou			RHEM
vhodně			ATT/MANN
viditelně			RESL
vlastně			ATT
vnějškově			MANN
vnitřně			MANN
vskutku			ATT
všeobecně			MANN
vůbec				RHEM
výlučně			RHEM
výslovně			MANN
vždyť				PREC
zákeřně			ATT
zároveň			RHEM
zároveň_i			RHEM
zásadně			MANN/MOD
zase				RHEM
zatraceně			EXT
zázračně			CAUS/EXT
zázrakem			CAUS/EXT
zdánlivě			ATT
zejména			RHEM
zhruba			MANN/EXT
zjevně			ATT/MANN
zpropadeně			EXT
zřetelně			RESL
zvlášť			RHEM

LITERATURA
Bémová A., Buráňová E., Hajič J., Kárník J., Pajas P., Panevová J., Štěpánek J. and Z. Urešová (1997). Anotace na analytické rovině: návod pro anotátory [Annotations on the analytic level: instructions for the annotators.] Technical Report ÚFAL TR-1997-03. Praha: Karlova Univerzita.
Dokulil M. a Fr. Daneš (1958). K tzv. mluvnické a významové stavbě věty. Ve sb.: O vědeckém poznání soudobých jazyků. Praha, 231-246.
Hajič J. (1998). Building a syntactically annotated corpus: The Prague Dependency Treebank. In:  Issues of Valency and Meaning. Studies in Honour of Jarmila Panevová (ed. by E. Hajičová) (pp. 106-132). Praha: Karolinum.
Hajič J. a Hajičová E. (1997). Syntactic Tagging in the Prague Tree Bank. In: Proceedings of the Second European Seminar “Language Applications for a Multilingual Europe” (ed. by R. Marcinkeviciene and N. Volz) (pp. 55-68). Kaunas. 
Hajič J., Hajičová E., Panevová J. and Sgall P. (1998). Syntax v českém národním korpusu, Slovo a slovesnost 59, 168-177.
Hajič J., Hajičová E., Panevová J. and Sgall P. (1998), Specifikace stromových struktur na tektogramatické úrovni značkování a základní kroky překladu z analytické na tektogramatickou úroveň. Technická zpráva projektu GAČR 405-96-0198 “Formální reprezentace jazykových struktur”.
Hajič J., Hajičová E. a Rosen A. (1996), Formal Representations of Language Structures. TELRI Newsletter 3, 12-19.
Hajič J. a Hladká B. (1997). Probabilistic and rule-based tagger of an inflective language - a comparison. In Proceedings of the Fifth Conference on Applied Natural Language Processing, Washington, D.C., 111-118.
Hajič J. a Hladká B. (1998). Czech language processing - POS tagging. In: Proceedings of the First International Conference on Language Resources & Evaluation, Granada, Španělsko.
Hajičová E. (1993), Issues of sentence structure and discourse patterns. Praha: Karlova Univerzita.
Hajičová E. (1998), Prague Dependency Treebank: From analytic to tectogrammatical annotations. Proceedings of the Conference TSD 98, Brno.
Hajičová E., Panevová J. and P. Sgall (1998). Language Resources Need Annotations To Make Them Really Reusable: The Prague Dependency Treebank. In: Proceedings of the First International Conference on Language Resources & Evaluation, Granada, Spain, pp. 713-718.
Hajičová E., Sgall P. a Skoumalová H. (1995).An automatic procedure for topic-focus identification. Computational Linguistics 21, 81-94.
Panevová, J. (1973). Věty s všeobecným konatelem. In: Studia Slavica Pragensia, UK Praha, 133-144.  Panevová J. (1980). Formy a funkce ve stavbě české věty. Praha: Academia. 
Panevová, J. (1996). More Remarks on Control. In: Prague Linguistic Circle Papers, Vol.2 (ed. E.Hajičová, O.Leška, P.Sgall, Z.Skoumalová), J.Benjamins Publ. House: Amsterdam- Philadelphia, 101-120.
Panevová, J. (1998a). Ellipsis and zero elements in the  structure of the sentence. In: Tipologija, grammatika,  semantika. K 65-letiju Viktora Samuiloviťa Chrakovskogo.  Sankt-Peterburg: Nauka, 67-76.
Panevová, J. (1998b). Ještě k teorii valence. Slovo a slovesnost 59, 1998, 1-14. 
Panevová, J. - Benešová, E. - Sgall, P. (1971). Čas a modalita v češtině. AUC - Philologica Monographia 34, Praha.  Panevová, J. - Skoumalová, H. (1992). Surface and Deep Cases. In: Proceedings of COLING '92, Nantes, 885-888.  
Panevová, J. - Petkevič, Vl. (1997). Agreement in Czech and Its Formal Account. In: Formale Slavistik (eds. U.Junghanns & G.Zybatow), Frankfurt am Main: Vervuert Verlag, 321-333.
Petkevič V. (1995). A new formal specification of underlying representations. Theoretical Linguistics 21:7-61
Petkevič V. (v tisku). Underlying structure of sentence based on dependency. Praha: Karlova Univerzita.
Sgall P. (1967). Generativní popis jazyka a česká deklinace. Praha: Academia.
Sgall P. (1992). Underlying structure of sentences and its relations to semantics. In: Wiener Slawistischer Almanach, Sonderband 33. Festschrift für V. Ju. Rozencvejg, ed. by Tilmann Reuther, 273-282.
Sgall P., Hajičová E. a E. Buráňová (1980). Aktuální členění věty v češtině. Praha: Academia.
Sgall P., Hajičová E. & Panevová J. (1986). The Meaning of the Sentence in Its Semantic and Pragmatic Aspects. Dordrecht: Reidel a Praha: Academia.
Šmilauer V. (1947). Novočeská skladba. Praha: Mikota.